[ © anoXmous @ https://thepiratebay.sx/user/anoXmous/]
-Tåget. -Nej, det gjorde jag inte.
-Det var väl inget. -Var ligger Whistle Stop?
-Jag hittar det inte. -Varför skulle jag då svänga höger?
Du har verkligen inget lokalsinne.
Förlåt. Din moster blir så besviken när vi är sena.
Hon har sett fram emot vårt besök hela veckan.
Gud välsigne hennes lilla hjärta.
-Hur står det till i dag, moster? -Minns du oss?
Så fin du är.
Vet du inte att Evelyn tycker om dig?
Det är nog bäst att du väntar här.
-Om du tror att det är bäst, så... -Ja, den här gången.
Ha en trevlig dag, moster Vesta.
Vet ni att de har tagit bort min gallblåsa?
-Nej, det visste jag inte. -Den är i en burk på sjukhuset.
-Det är väl där de förvarar dem. -Jag antar det.
När jag låg på sjukhuset fick jag ett sånt där lavemang.
Mrs Cleo Threadgoode. 82-årig änka, minsann.
Alla kallar mig Ninny.
Jag är bara här på besök. Har ni fått lavemang nån gång?
Det skulle ni minnas.
Jag och mrs Otis kommer från Whistle Stop. Har ni varit där?
Ja, jag åkte förbi det i dag.
Vi har bott på samma gata i över 30 år.
När hennes son dog ville svär- dottern att hon skulle flytta hit.
De frågade om jag ville flytta med. Mrs Otis vet inte om det-
-men jag flyttar hem när hon installerat sig.
Är namnet Idgie Threadgoode bekant?
-Nej, det tror jag inte. -Henne glömmer man inte.
Jag blev praktiskt taget adopterad av dem. Jag gifte mig med Cleo.
Idgie och hennes väninna, Ruth, startade Whistle Stop Cafe.
Idgie gick inte av för hackor.
Men att nån kunde tro att hon mördade honom övergår mitt förstånd.
-Hursa? -Jng ska beratta hela historien.
Få se nu... Jag minns när de drog upp bilen ur floden.
Samma regniga sommardag blev Idgie gripen för mord-
-på ägaren till bilen, Frank Bennett.
Men för att förstå Idgie måste man gå tillbaka till brodern, Buddy.
Idgie var Buddys älskling från den dag hon föddes.
Jag minns den dag vi gjorde oss i ordning för Leonas bröllop.
Kriget var precis över. Första världskriget, alltså.
Men hos Threadgoodes var ett nytt under uppsegling.
Klä om, Buddy. - Vad är det, Leona?
Idgie har låst in sig på sitt rum. Hon förstör mitt bröllop, mamma!
-Vackrare brud än du finns inte. -Naturligtvis.
Pappa har inte sparat på kostnaderna för att göra dig lycklig.
Visa lite tacksamhet.
Imogene Louise Threadgoode. Det här är din mamma!
Kom genast ner, och hör sen.
-Buddy, dig lyssnar hon på. -Kom. Ingen tänker skjuta dig.
Kom, älskling. Får vi se på dig?
-Så söt du är. -Jag ser London, jag ser...
Tyst, Julian.
Kom, älskling.
Du är så söt.
-Du är så fin. -Som en apa.
Ta tillbaka det där!
Jag sa ju att hon skulle förstöra mitt bröllop!
Ta tillbaka det!
Det här ska du få för.
Jaså, du sitter i trädet.
-Jag är trött på att alla retas. -Så du tänker sitta här hela dagen?
De kan dra åt skogen. Vem vill ha den där dumma klänningen?
Har jag berättat om ostronen?
Tänk på alla miljontals ostron på havets botten.
En dag får Gud syn på ett och säger:
"Det där ska jag göra olikt alla andra." Vet du vad han gör?
Han lägger ett sandkorn i det.
Vet du vad det kan göra, till skillnad från alla andra?
-Det kan göra en vacker pärla. -Om Gud gjorde ett misstag, då?
Han gör aldrig misstag. Han såg ju till att vi träffades.
Han gav dig världens stiligaste, charmigaste bror...
...som hinner först till chokladtårtan.
-Jag fick ner dig från trädet. -Det fick du inte.
Dessa tu förenas nu i äktenskap.
Om någon har något att invända-
-må han tala nu eller för evigt tiga.
Sitt ner.
Om någon av er av någon anledning inte vill förenas i äktenskapet-
-må ni bekänna det nu.
Ni vill alltså fortsätta. Tager du, Charles Osgood Justice...
Vad skulle vi göra utan er givmildhet? Särskilt din, Sipsey.
Rackarunge.
Snällare pojk än Buddy Threadgoode finns inte.
-Så fin du är i dag, Lily. -Ja, verkligen.
Jag var väldigt svag för honom. Han var förskräckligt flirtig.
Men hans hjärta tillhörde Ruth Jamison.
Hon var dotter till en av hans mors väninnor, som var på besök.
Ruth Jamison, där är du ju.
-Är du törstig? -Följ med.
Du skulle ha sett sjön hos oss. Vi simmade och fiskade. Jag saknar den.
-Torkade den ut? -Värre än så.
I höstas landade 40-50 änder mitt i den.
Då hände nåt märkligt. Temperaturen sjönk hastigt, och hela sjön frös.
-På tre sekunder. -Stackars krakar. Dog de?
De lyfte och tog sjön med sig.
Så än i dag ligger sjön i Georgia nånstans.
Buddy Threadgoode...
Vart ska ni, herr Hatt?
Jag har den, Ruth. Vänta lite.
Jag har den.
Kom hit, hattusling.
Jag har den.
Alla höll på att sörja ihjäl sig.
Men ingen tog det lika hårt som Idgie.
Vi trodde att hon också skulle dö.
Varenda kväll satt hon vid floden.
Big George var den ende som fick komma i närheten av henne.
Han såg till henne.
Ens hjärta kan vara krossat, men det slår likafullt.
Miss Idgie måste svepa om sig filten. Annars blir hon förkyld.
Så tragiskt...
-Vill ni ha en? -Tack, vännen.
Vi måste åka nu, Evelyn.
Matchen börjar snart, och du missar...det där du vet.
Det här är min man, Ed.
-Jag fattar inte att Buddy dog. -Det gjorde inte jag heller.
Det var en trevlig pratstund. Vad heter du?
-Evelyn Couch. Jag måste gå. -Kom och hälsa på igen.
Jag vill att ni ska koncentrera er på-
-att hitta sätt som tänder gnistan igen i ert äktenskap.
Vad tänker ni på när jag säger romantik och äktenskap?
Skilsmässa. Minns du när vi fick rådet att svepa in oss i cellofan-
-för att få äktenskapet att tända? Är det sånt här vi betalar för?
Är du från vettet? Tänk om nån ser dig.
Jag kunde ha varit tidningsbudet. Gå in. Vad tänker du på?
Vi borde gå en kurs i självsäkerhet för kvinnor från Södern.
Men det är ju en paradox.
Särskilt för dig. Du lever på medeltiden.
Det här kan jag behöva. Luktar gott gör du också.
Det ser gott ut.
Kan vi inte äta vid matbordet?
Jag vill inte missa det sista av matchen. Varför är du så uppklädd?
Du står i vägen.
Om jag bara haft cellofan på mig, skulle du ända ha sett på tv?
Då hade jag åkt till hispan med dig.
Hej. Du ska väl inte få ett anfall igen?
-Du är elakare än en orm. -Roligt att moster mår bättre.
Och börjar sikta dåligt.
Jag hoppades att ni skulle vara här. Mrs Otis sa att jag kunde vara där-
-men jag sa: "Tack, men jag tror att jag också har besök."
Sätt er. Och munkar har ni med er. Inget går upp emot det.
Ta för er. Hur mår er väninna?
Mrs Otis? Inte så bra.
Jag kommer nog inte hem på ett tag. Jag längtar hem.
Lustigt vad man saknar hemifrån.
Jag saknar lukten av kaffe och stekt bacon.
Jag skulle ge allt för de stekta, gröna tomaterna vi hade på kafét.
Jag har bestämt inte berättat om kafét.
Då får jag vrida klockan tillbaka.
Idgie kom aldrig över Buddys död, förstår du.
Hon var nästan aldrig hemma. Bara Big George visste var hon höll hus.
Hon brydde sig inte om nånting längre.
Men en vacker sommardag lät hennes mamma hämta henne.
Som man säger: "Stänger Gud en dörr så öppnar han en ny."
Det var den dag som Idgie träffade Frank Bennett...
-...som blev mördad senare. -Hejsan. Vem kan fröken vara?
-Towanda för er. Vem är ni? -Frank Bennett, miss Towanda.
Jag måste säga att ni ser bra ut i dag.
Är ni politiker, eller ligger ljugandet i släkten?
Mamma?
-Där är du ju. -Det var på tiden.
Du ser ut som en vilde från Borneo.
Du anar inte vem som är här. Ruth. Ska stanna hela sommaren.
Hon ska hålla i ungdomsverksamheten i kyrkan.
-Var det därför du lät hämta mig? -Vi har så många trevliga planer.
-Minns du mitt yngsta barn? -Det är klart. - Hej, Idgie.
-Det kanske inte är nån bra idé. -Det måste fungera.
Nån måste hjälpa henne. Jag förmår inte.
Ska ni verkligen till River Club? De är inte kyrkliga av sig.
Jag reder mig, George.
Ursäkta, finns Idgie Threadgoode här?
Stig på. Hon är där nere.
Jag synar, Grady Kilgore, och höjer med 20.
-Du har inget på hand. -Kanske, kanske inte.
Satsa i stället för att prata, sheriffen.
-Titta vad katten släpade in. -Jag vill prata med dig.
Då får du vänta. - Hur ska du ha det, Grady?
-Du kan bli rik. -Du bluffar väl igen.
Ni får ursäkta, men Idgie ska hem och äta. - Säg adjö, Idgie.
-Vart ska du med mina pengar?! -Vi ska hem.
Du får inte köra med mig. Får jag pengarna.
Sätt dig i bilen.
Kör till. Du vinner.
Kom, då.
Trodde du, ja...! Jag går härifrån när jag vill.
-Hur kan du göra så mot din mor? -Jag gör henne inget.
Inte? Din mamma bad mig komma för att jag skulle tala dig tillrätta.
Men du har fullt upp med att vara självisk.
Du var inte den enda som förlorade Buddy.
Alla saknar honom, men att vända sin familj ryggen hjälper inte.
Vad har han med saken att göra? Det är visst du som inte kan glömma.
16 kilometer härifrån, vid floden, finns ett djävulens näste-
-som är en hemvist för sprit, spel och synd.
Ormar och slikt...
Scroggins! Du predikar om dina egna. Ormar!
Som jag sa antar ormar många förklädnader.
Slå upp sidan 53.
Big George trodde att du skulle vara har.
Om du ger mig en chans att lära känna dig kan vi ha roligt.
Roligt?
Kan vi inte umgås lite?
-Snälla. -Som du vill.
Säkert att du inte drar dig ur?
Håll den.
-Tycker du om tåg? -Ja.
Vi kommer ju bra överens.
Vilken tur vi har i kväll.
Hoppa in.
Hoppa?
Räck mig din hand. Sätt foten där.
Håll den.
Titta.
Ska vi inte hoppa av?
Nej, nu börjar det roliga.
Hur känns det?
Jag blir yr när jag tittar ner.
Titta inte ner, då.
-Vad gör du? -Titta.
De kastar ut mat!
-Ni pratar om att ge till andra. -Det här är inte din mat.
Religiöst dravel. Jag ser samma människor i kyrkan-
-som på River Club, och där gör de allt utom att be.
Nu är det dags att stiga av.
Vi får hoppa.
-Hoppa? -Det är 8 km till nästa station.
Jag vill då inte gå så långt.
Är du inte klok? Du menar det.
Jag ger mig. Hoppa... Jag säger åt din mamma att jag misslyckades.
Du hoppar aldrig, va?
Säg inte "aldrig" till mig.
Towanda!
-Hur gick det? -Bra.
Gör det ont? Det gör det visst.
Du måste till läkare. Vilket håll är det?
Tre kilometer längs järnvägen.
Kom, då.
Du orkar aldrig bära mig så långt. Jag vet. Aldrig säga "aldrig".
Jag ska inte bära dig. Du ska gå.
Tack, Julian. Jag är skyldig dig en gentjänst.
Är du inte klar än?
Det handlar möjligen inte om tåg?
Tycker du om honung? Färsk honung?
Jag med.
-Här har vi det. -Vad?
Du ska få se.
Stanna här. Vad som än händer, så rör dig inte.
Vad ska du göra?
-Varsågod. -Varför gjorde du det?
-Du kunde ha blivit dödad. -Förlåt?
Vill du inte ha honungen? Jag hämtade den bara för din skull.
Det är ingen fara. Jag gör det jämt. Jag blir aldrig stucken.
-Var inte arg på mig. -Jag är inte arg på dig.
Är du inte?
Var det dumt gjort?
Du kanske tycker att jag är galen.
Somliga lär kunna tjusa bin.
Jag har bara aldrig sett det. Förrän i dag.
Du är en bitjusare. Det är vad du är. En bitjusare.
Vill du smaka?
Nu ska här bli fest. Drick den, sen ska vi spela poker.
Jag kan inte spela poker och dricker inte, men tack ändå.
Kasta bollen rakt i handsken.
-Jag kan inte slå. -Och du dricker inte.
-Spotta på den. -Svinga slagträt.
-Ska hon spotta på mig? -Nej, på bollen.
Jag har aldrig haft så roligt i hela mitt liv.
-Jag slog t.o.m. en homerun. -Och vilken homerun, sen...!
Stege slår triss?
Poker är inte så pjåkigt.
Vad ska din mamma säga när hon ser att vi är...fulla?
Tänk inte på vad andra tycker. Du har ju alltid gjort allt rätt.
Du tog hand om din far när han blev sjuk.
Du tar hand om barnen i skolan.
Du kommer att ta hand om din mamma...
Och jag gifter mig med den de har sett ut.
-Ska du gifta dig? -Till hösten.
Jag kommer att sakna dig.
Det här var mitt livs bästa födelsedag.
Ruth bjöd Idgie till bröllopet-
-men Idgie svarade aldrig.
Men hon körde hela natten till Valdosta för att se det på håll.
Hon svor att det var sista gången hon såg Ruth.
De närmaste veckorna-
-ska vi återkräva vår styrka som kvinnor. Halleluja!
Och i kväll ska vi börja utforska vår egen kvinnlighet-
-genom att undersöka källan till vår styrka och särart:
Våra vaginor.
Så ta av er trosorna och ställ er grensle över speglarna.
Mrs Couch.
Jag måste gå ut en stund.
Följer du med till toaletten, Missy?
Tycker ni att det är otäckt?
-Har ni problem med er sexualitet? -Nej.
Men med höfthållaren.
Grillad kyckling, min älsklingsrätt.
De där kurserna jag går hjälper oss inte ett smack.
Vi åker till Florida, som när vi var nygifta.
Kyle har flyttat och lever sitt liv. Bara du och jag...
Vi är ju tillsammans nu.
Vilken knaprig kyckling du har gjort.
Vi kan hyra en båt och driva med strömmen i den varma solen.
Nå?
Det börjar bli lugnt och skönt här.
Om kurserna inte hjälper, sluta med dem, då.
Jäklar. Matchen visas inte.
-Mrs Threadgoode? -Här, Evelyn.
Vad tycks?
-Vem har gjort det? -En elev.
Inte mycket större än en dvärg, på frisörskolan.
Ibland lägger de håret gratis på oss, bara som övning.
-Är Ed med? -Nej.
Hans moster ville inte ha besök mer. Särskilt inte av oss. Synd.
Jag vet att han är ledsen för det. Men tro inte att han säger nåt.
God jul.
Mrs Threadgoode...
Ni kan väl berätta mer. Om Idgie.
Få se nu... Var var vi?
Ruth hade gift sig med Frank Bennett.
Som Idgie anklagades för att ha mördat?
När Ruth hade åkt återgick Idgie till sitt gamla liv.
Hon träffade Grady och grabbarna på River Club.
Men efter ett par år blev frestelsen för stor-
-så hon åkte ända till Georgia för att se hur Ruth hade det.
Och då började problemen.
-Är Ruth hemma? -Vem kan jag hälsa ifrån?
Hälsa henne att det är bitjusaren från Alabama.
Ruth. Nån bimänniska söker dig.
Vilket fint hus, och fina saker.
Mamma har skickat med en paj.
Idgie Threadgoode, hur är det med dig?
Du ser så...
...vuxen ut.
Karlarna slåss väl om dig.
-Har du nån pojkvän? -Ett par.
Jag har inte bestämt mig. Grady är mest ihärdig.
-Grady Kilgore? -Inte så högt.
Vem är det, Ruth?
Vad har du råkat ut för? Hur kommer det sig att du har en blåtira?
-Vem är det? -Det är bäst att du går.
Har han slagit dig? Slår han dig?
Nån måste prata med honom. Jag mördar honom.
Jag ska säga åt honom att ge sig på nån som är lika stor.
Du gör ingenting, och hör sen. Om du verkligen bryr dig om mig...
...går du härifrån på momangen.
Vad ville hon?
Inget.
Ruth är vuxen. Hon vet sitt eget bästa.
Jag vet inte det, jag.
-Idgie? -Grady.
-Ska vi dansa? -Nej.
Se så, det är bara en dans.
Miss Idgie Treadgoode, får jag lov?
Jag vill inte dansa med dig, och inte bli din fru.
Gift dig med Gladys Moats. Hon dyrkar dig.
Fast hon slog i huvudet som liten.
Du är en knäpp flicka, Idgie Threadgoode.
-Knäpp för dig, va? -Sluta, innan jag gör dig illa.
Forsök, bara.
Till sist blev Grady yr och slutade.
Ingen av karlarna på River Club kunde tämja Idgie.
Efter ett tag fick hon brev från Ruth.
Det är en dödsannons. Ruths mor har dött.
Det här är från Bibeln, från Ruts bok.
Men Rut svarade:
Ty dit du går vill ock jag gå, och där du stannar vill ock jag stanna.
Ditt folk är mitt folk.
Du och Big George väntar här.
-Mamma är död. -Jag vet.
Och jag är med barn.
Jag har en låda till.
Vi får lägga tre hattar i varje hattask, annars får de inte plats.
-Vad försiggår här? -Din fru lämnar dig.
-Det gör hon inte alls. -Rör henne inte.
Jag skulle avstå, om jag var som ni.
Big George kan bli upprörd, och han är tokig.
Ingen vet vad han kan ta sig till.
Försvinn.
Lugna dig.
Kom nu.
Rör du henne igen så dödar jag dig.
-Där skrämde jag honom allt. -Ja, det gjorde du.
Towanda, den fantastiska amasonen.
SÅLDE SIN MAKES LIK TILL UTOMJORDlNGAR
-Jag tittade bara på bilderna. -Inga dåliga berättelser, va?
Ses vi i kväll? Vi ska prata om att onanera.
Nej, jag tror inte det. Jag har fått nog av nya lärdomar.
Fan ta dig.
Ursäkta mig. Det fanns ingen anledning att vara så oartig.
Låt mig vara, din feta kossa. Stick, subba...!
Varför är du så elak? Vad har jag gjort dig?
Jag fattar ingenting!
Titta här!
Säg vad som trycker dig.
Jag känner mig så värdelös.
-Så maktlös. -Det gör vi alla nån gång.
Jag kan inte sluta att äta. Jag försöker och försöker...
...men vad hjälper det?
-Jag gömmer chokladbitar överallt. -En bit är väl inte så farligt.
Nej, men tio eller elva?
Jag kan inte ens titta på min vagina.
Det kan inte jag hjälpa dig med.
Jag önskar att jag kunde bli riktigt tjock...
Mrs Threadgoode...
Jag är för ung för att vara gammal, och för gammal för att vara ung.
Jag kanske håller på att bli galen.
-Har du vallningar? -Ibland.
-Svettas du och får hjärtklappning? -Hur kunde du veta det?
Enkelt. Du är i övergångsåldern.
Jag brukade också brista i gråt för ingenting.
Du behöver hormoner. Kanske lite vitaminer.
-Menar du? Räcker det? -Visst. Se till att du får hormoner.
Och sen skaffar du dig ett jobb.
Du med din fina hy skulle sälja kosmetika.
Jag förstår hur du känner dig.
Jag var i din ålder när jag fick barn, strax före övergångsåldern.
Jag visste inte att du hade barn.
Albert.
När han föddes sa läkaren att det bästa vore om jag slapp se honom.
Han skulle aldrig få mer förstånd än en femåring.
Jag skulle sätta honom på anstalt för att slippa bördan.
Då tänkte jag på Ruth.
Hon sa alltid att barn har en egen gud.
Så jag log mot honom och frågade efter mitt barn.
Hur kunde nån tro att det ljuvliga knytet skulle kunna vara en börda?
Från det ögonblick han föddes var Albert min stora glädje.
Herrens finaste gåva.
Renare själ har aldrig funnits.
Han stannade hos mig tills han var 30.
Då somnade han in, för att aldrig mer vakna.
Ibland längtar jag till himlen för att få träffa honom igen.
Det blev en pojke!
En bön vore nog på sin plats.
Det var som själva helvetet - hon klarade det!
Idgie uttryckte sig så färgstarkt när pastorn var i närheten.
Ruth fick ett barn, Hon döpte honom till Buddy. Buddy Junior.
Och pappa lånade pengar så att Ruth och Idgie kunde starta ett kafé.
The Whistle Stop Café.
Jag och frugan vill tacka för soppan.
-Jag ska betala den. -Du är inte skyldig mig nåt.
Det gläder mig att de mår bättre. Hur smakade det?
Det här kan inte fortsätta. Det säger jag som vän.
Somliga, betalande kunder, inga namn nämnda...
...tål inte att du serverar färgade.
Nästa gång "somliga" kommer hit-
-ska jag säga att om de inte vill bli igenkända-
-under sina lakan på era fåniga sammankomster-
-borde de ha vett nog att byta skor.
Jag skulle känna igen dina jätteskor var som helst.
-Mer paj, Grady? -Nej, tack.
Jag ska prata med grabbarna. Men släpp inte in dem.
-Ni råkar illa ut. -Grady? Han är ofarlig.
Du skulle ha sett den oxen vid floden.
I tre dagar satt han, stupfull, och grät som ett barn-
-för att Joe, den färgade man som hade uppfostrat honom, var död.
-Men nu är han inte full. -Han vill inte vistas i samma rum.
Det är inte klokt, Grady vill inte sitta bredvid ett färgat barn-
-men han äter gärna ägg från en hönas arsle.
Kom, Smokey - så går vi en sväng.
Förlåt att jag spillde så. Jag ska gå min väg.
Ser du marken där borta?
Det låg en sjö där förr.
Men en dag i november kom en massa änder och landade på sjön.
Och temperaturen sjönk så snabbt att hela sjön frös till is.
Och änderna tog sjön med sig när de flög. Nu finns den i Georgia.
Efter vad jag hörde.
Gud välsigne dig.
Smaka.
-Vad tycker du? -De duger.
Ärligt.
Hemskt.
-Säg som det är, du. -Jag ska.
Varför gjorde du så där?
Jag tyckte att du behövde kylas av.
Du har rätt.
Vi behöver lite deg.
-Vad i herrans namn gör ni? -Hon ska lära mig att laga mat.
Titta på de där stekta gröna tomaterna.
-Sluta, annars arresterar jag er. -Grip oss, då.
Jag tar hand om det här.
Grip oss, då.
Jag måste säga att Idgie haft dåligt inflytande.
Instämmer.
-Jag är strax tillbaka. Fortsätt. -Han ska ingenstans.
-Var är pojken? -Vem är du?
Vad vill du? Frank...
Försvinn.
-Låt oss vara i fred. -Seså, Ruth.
Du nekar väl inte en far att träffa sin son?
Det är min son, inte sant?
Är allt som det ska?
-Vår gäst ska just gå. -Kom, Frank.
Jag kommer tillbaka.
För att hämta tillbaka dig och barnet.
-Jag är inte rädd för er. -Det borde du vara.
Vad tycker Gladys om att du förlorar alla dina pengar på poker?
Hon tycker att det är bra.
De har Big George. - Släpp honom!
Vi gillar inte ditt sätt att behandla niggrerna.
Jag är sheriff här. Jag struntar i vad ni gillar eller inte gillar.
-Släpp honom. -Ta det lugnt, niggerälskare.
Hör du dåligt? Släpp honom, annars blir det tråkigheter.
Ta det lugnt. Vi ville bara klargöra ett och annat.
Är det förstått?
Släpp honom. Vi har haft vårt roliga.
-Kom. -Nej, ni råkar illa ut.
Såja.
Jag känner inte igen er. Ni är väl inte ifrån Whistle Stop?
-Vad är det? -Frank har sett pojken.
Är du säker på att det var han?
Så det var därför de var här. Jag tar honom.
Lugn. Är han dum nog att komma tillbaka-
-får han med Grady att göra.
Annars kommer jag nog på nåt.
Ta inga risker. Lova mig att du inte gör nåt idiotiskt.
Jag? Skulle jag göra det?
Jag lägger honom.
Det var det sista nån såg av Frank, tills festkvällen.
Ruth var på ett av pastorns möten.
När en kvinna gifter sig förväntar hon sig sympati.
-Det har väl du fått? -Visst. Av hela stan.
-Miss Idgie, kom fort. -Men vi har just börjat.
Kom fort, och hör sen.
-Hämta hjälp! -Var är barnet?
Ursäkta mig, men jag tror inte att ni ska nånstans med Ruths barn.
Hejsan. Vad kan jag hjälpa er med?
Det här är sheriff Curtis Smoote.
Han är från Georgia, och han söker en man.
-Känner du igen honom? -Min man.
Det är flera månader sen jag såg honom.
Han blev överkörd, hörde jag. Vad har han gjort?
Inget, såvitt vi vet. Men vi undrar vad som hänt.
Han sa att han skulle hälsa på sin fru och barn-
-men han har inte kommit tillbaka.
Om han varit här hade vi vetat det.
Han ser lite fjollig ut.
Men jag har hört att i Georgia är alla lätta på foten.
-Det sägs så. -Får jag fresta med lite paj?
Nej, tack. Men grillköttet luktar gott.
Bästa grillköttet i hela Alabama.
Varsågod. Fjärde portionen. Ni äter upp allt som finns.
Sätt dig.
Mig lurar du inte, flicka lilla. Jag vet vem du är.
Du har hotat att mörda Bennett.
Vi har inte hittat hans lik än, men gör vi det ligger du illa till.
Det handlar om mord. Det slipper ingen ostraffat ifrån.
Inte ens ett gäng stroppar från Alabama.
Hittar jag ett hårstrå griper jag dig innan du vet ordet av det.
För jag är lagen, och lagen kommer man inte undan.
-Så du har inte sett honom? -Nej, har jag ju sagt.
Ni skulle göra vad som helst för miss Idgie, inte sant?
Skulle ni mörda för henne? Har ni gjort det?
Nej, sir.
En vacker dag kanske du säger som det är.
Vi hänger ljugande niggrer lika snabbt i Georgia som i Alabama.
Ja, sir. Det ska jag komma ihåg.
-Vad gör du här? -Vi hade ingen mjölk hemma.
-Var har du varit? -Ordnat saker och ting. Haft roligt.
Jag har tänkt lite. Jag kanske ska flytta, efter det här med Frank.
Jag vill inte att vi ska ligga dig till last.
Jag vill inte vara egoistisk. Du kunde kanske slå dig till ro.
Jag har det bra så här.
Varför kan du inte säga var du har varit?
Jag drömde häromnatten.
Att Buddy var försvunnen.
Jag sprang till hans säng, och där låg han.
Jag tackade Gud för att han lät mig behålla honom.
Jag minns att jag reagerade likadant när Frank hade slagit mig.
Jag tackade Gud för att jag orkade.
Och jag tackade Gud för varje dag min mor fick leva.
Till och med när hon spottade blod och bad mig att förkorta pinan.
Hennes ögon tiggde om hjälp-
-och det enda jag kunde göra var att be.
När du var borta höll jag i Buddy och tänkte-
-att om det där svinet Frank Bennett skulle försöka ta mitt barn-
-skulle jag inte be.
Jag skulle bryta nacken av honom.
Du behöver inte oroa dig för Frank.
Hur kan du säga det? Han ger inte upp sin egen son.
Jag säger det bara en gång.
Frank Bennett kommer inte att besvära dig mer. Förstått?
Du har mördat honom, inte sant?
Nej.
-Du tror mig inte. -Jag vet inte vad jag ska tro.
Tro mig när jag säger att jag inte vill att du flyttar.
Äntligen.
Tack. Jag har väntat här hela dagen.
-Jag väntade på den platsen. -Osis.
Vi är yngre och snabbare.
Towanda.
Vad gör du? Är du inte klok?!
Jag är äldre och bättre försäkrad.
Jag som aldrig blir arg, Det ansågs opassande.
Men nu var jag arg, och det var härligt.
Jag ville banka skiten ur de där donnorna.
Tills de tiggde om nåd. Towanda, hämnerskan!
Och när jag hade utplånat alla kräk-
-skulle jag ge mig på alla hustru- plågares könsorgan med maskingevär!
Towanda går bärsärk. Lägger bomber i Penthouse och Playboy-
-så att de exploderar. Jag skulle förbjuda alla fotomodeller-
-som väger mindre än 60 kilo.
Jag skulle ge halva försvarsbudgeten till pensionärerna-
-och kalla rynkor sexiga.
Towanda, hämnaren. Den oförlikneliga drottningen.
Hur stor hormondos tar du?
Det jag inte förstår...
...är hur du kunde köra på nån sex gånger av misstag.
Gör inte en sån affär av det.
-Vad är det? -Mat med låg kolesterolhalt.
Grattis på alla hjärtans dag.
-Försöker du ta livet av mig? -Då skulle jag använda händerna.
Jag är orolig för Evelyn.
Hon säger att hennes man jämt tittar på sport på tv.
Och hon har lust att slå honom i skallen med basebollträt.
Helt normalt, tycker jag.
-Lite räkost, mrs Threadgoode? -Tack, men det är inget för mig.
Nu måste du berätta en sak. Var det Idgie som mördade Frank?
Sakta i backarna. Var var vi nu?
-Du har väl inte mördat Ed? -Inte än.
Bra. Det var fem år sen Frank hade försvunnit-
-och Smokey hade varit försvunnen ända sen dess.
Jag minns när han dök upp igen.
Herregud, pojk, du är Ruth upp i dagen.
-Buddy Threadgoode Junior. -Smokey Lonesome.
Curtis Smoote var på besök-
-fortfarande på jakt efter bevis på var Frank Bennett fanns.
Vem vill börja?
Livet brukar på nåt lustigt sätt lösa allt.
Hallå där. Smokey!
Smokey Lonesome, minsann. Hur är det med dig?
-Det knallar på, faktiskt. -Vad för dig hit?
Jag kände matlukten.
Jag ska ge dig nåt att äta. Du känner alla, utom Curtis Smoote.
Han är polis från Georgia och har letat efter samme man i fem år.
En envis man. Han älskar vårt grillkött.
Mamma! Hjälp...!
Öppna dörren.
Lägg honom i baksätet.
BUDDY JR. HÄR VILAR HANS ARM. SO LONG, GAMLE VÄN.
Jag förstår att man vill begrava en arm.
Men varför måste han prompt heta Stumpen?
Alla andra kommer att kalla honom det, så vi kan vara de första.
Glass och tårta till alla i kafét.
Pappa sa jämt att barnen har en särskild gud.
Herren vakade över Stumpen den dagen.
Men den månaden började det regna.
Så delar av Whistle Stop blev översvämmade.
Och Gradys vicesheriff hittade Frank Bennetts bil.
Nu var Idgie riktigt illa ute.
Är du med eller ej? Jag har inte tagit nåt kort.
-Se på mig. -Jag måste prata med dig.
Sätt dig, så får du vara med.
I enrum. - Om du ursäktar, Ruth.
-Jag lär dig att inte bli lurad. -Det gör du bra.
Varför så bråttom? Vad är det som är så viktigt?
-Vad är det? -Nån har hittat Frank Bennetts bil.
-Vad har det med mig att göra? -Du och Big George är gripna.
Ni är i mitt förvar till i morgon, då jag ska föra er till Georgia.
Om inte...
Somliga har packat och stuckit mitt i natten.
Big George, då?
De skulle nöja sig med honom.
Det här är allvarligt. Mord på en vit man.
Nån måste sota för det. Ingen vill hänga en kvinna.
Det blir inget.
Vi känner alla likadant för Big George.
Men det är kalla fakta.
Jag kan inte. Lås in mig om du måste.
Jag visste att du skulle säga det. För du är absolut-
-den envisaste människa jag vet!
Så Idgie och Big George åkte till fängelset i Valdosta-
-i avvaktan på rättegång. De behövde inte vänta länge.
-Kände ni Frank Bennett? -Nej.
Så ni träffade aldrig den man, vars fru är er affärskompanjon?
Och ni har aldrig hotat att döda Bennett hemma hos honom i juni 1932?
-Samme Bennett ni inte kände. -Det var jag.
Jag trodde ni menade om vi hade träffats.
Jag hotade honom, men vi blev aldrig presenterade för varandra.
Hämtade ni inte frun och barnet i Valdosta i september 1932?
-Bara frun. Barnet kom senare. -Hur långt senare?
Som det brukar. Nio månader.
Jag tror att ni mutade den stackars kvinnan med sprit och pengar-
-så att hon blev tillfälligt sinnesförvirrad.
Och när mannen skulle hämta hem henne...
-...mördade ni honom kallblodigt. -Nej, sir.
Var var ni natten till den 30 september 1933?
-Jag spelade med i revyn. -Och sen?
-Hemma hos min mor. -Med vem?
-Big George. -Kan er mor bekräfta det?
-Nej, hon dog i fjol. -Jag beklagar...
...men förväntar ni er att juryn ska tro det? Ett vittne har dött...
...och det andra är en färgad, värdelös lögnare.
Förväntar ni er att de ska tro er?
Det kan du ge dig på, din uppblåsta babian!
Ännu ett utbrott, och ni gör er skyldig till domstolstrots.
Nästa vittne.
Visste ni att ni var gravid när ni lämnade Valdosta?
Och ändå påstår ni-
-att ni följde med den här kvinnan frivilligt?
Jag ville inte att mitt barn skulle växa upp hos Frank.
Men varför? Lovade hon er pengar?
-Nej. -Ett större hus?
Nej.
Säg oss då varför en respektabel kvinna-
-skulle följa med en som Idgie Threadgoode-
-en känd lögnare och suput?
Varför följde ni med Idgie Threadgoode den där dagen?
Besvara frågan, mrs Bennett.
För att...
...hon är den bästa vän jag nånsin har haft. Och jag älskar henne.
Tack, mrs Bennett.
Försvaret kallar sitt sista vittne, pastor Herbert Scroggins.
-Lägg höger hand på bibeln. -Jag har min egen med mig.
Svär ni att säga sanningen och inget annat än sanningen?
Känner ni till var Idgie Threadgoode-
-och hennes svarte vän Big George befann sig den 30 september 1933?
Det har påståtts att hon och hennes färgade vän var i hennes mors hus.
-Kan ni bekräfta det? -Nej. Det är lögn.
Jag antecknar alltid alla kyrkliga aktiviteter i min bibel.
På kvällen den 30 september 1933-
-inleddes vårt årliga väckelsemöte vid baptisternas samlingsplats.
Syster Threadgoode var där, tillsammans med George Pullman-
-som stod för grillen, vilket han har gjort i tio år.
Protest. Mordet kan ha inträffat när som helst de närmaste dagarna.
Har ni varit på nåt av våra väckelsemöten?
-Går ni regelbundet i kyrkan? -Självfallet.
Bra. Hade ni varit på nåt av våra väckelsemöten-
-skulle ni ha vetat att de varar i tre dagar och tre nätter.
Kom fram hit.
Det verkar inte som om du har nåt mål.
Det finns inget lik. Och ingen bestrider pastorns vittnesmål.
Du har inget att komma med.
Frank Bennett söp sig full, körde ner i floden-
-blev uppäten för länge sen, vilket jag ger blanka fasen i!
Det rör sig om en olyckshändelse. Fallet är avslutat.
Ses vi i kyrkan, syster?
Otroligt. Han svor ju på bibeln.
Hade domaren sett efter skulle han ha sett att det var "Moby Dick".
-Men varför? -För att få se dig i kyrkan igen.
-Det var din botgöring, sa jag. -Du lovade väl inget?
Jovisst. Och jag håller alltid ord.
Om jag så lever i tusen år kommer jag aldrig att förlåta dig.
Jag vet inte vad som är värst, kyrkan eller fängelset.
Towanda!
-Vad i hela friden gör du? -Jag behöver ljus och luft.
Gå ut och ta en promenad eller joggingtur.
Och ingen mat på bordet...
Fattar du varför jag har gått på alla kurser?
För att rädda vårt äktenskap. Men du sitter på din ända och dricker-
-och tittar på baseboll. Och basket.
Och amerikansk fotboll, bowling, hockey och golf.
Och "Gladiatorerna"!
Mrs Couch... Jag är Sue, mrs Otis svärdotter.
Mrs Threadgoode har berättat så mycket om er.
Den raringen. Hon har tagit hand om svärmor i åratal.
-Hur är det med mrs Otis? -Bättre, tack.
Men det tar väl tid att vänja in sig.
Skönt, för mrs Threadgoode vill så gärna hem.
Mrs Threadgoode har inget hus längre. De har rivit det.
De var så illa tvungna. Det var utdömt.
Å, nej...! Vet hon det?
Det vore ingen mening att berätta det. Hon skulle bara bli förtvivlad.
Så roligt att jag fick träffa er. Sköt om er.
Hej, Evelyn. Är inte rosorna fina?
Jag saknar min rosenträdgård, så jag har gjort egna av papper.
Allt utom bladlössen.
-Har du varit här länge? -Har den äran.
-Jag borde inte ha väckt dig. -Låt mig inte sova på besöksdagen.
-Jag ser fram emot den hela veckan. -Jag med.
Jag tror inte mina ögon! Du har gjort stekta gröna tomater.
-Så goda. -Ditt eget recept. Är de kalla?
De smakar precis som de vi gjorde på Whistle Stop Café.
Omtänksam som en dotter...
En servett.
Jag känner mig inte som 83. Åren har bara smugit sig på.
Tänk att jag skulle bli så gammal.
Men Herren hämtar hem oss när Han vill.
Hur är det?
Jag tänkte på Ruth.
Efter rättegången blev allt som vanligt.
Tills Ruth förlorade aptiten den där hösten.
Cancern var så långt framskriden att hon hade två veckor, sa doktorn.
Vi tog hem henne till oss, där hon fick bo på bottenvåningen.
Sipsey flyttade också in och vek inte från hennes sida.
Idgie bad att ett under skulle ske.
Hör på nu.
Se till att han tar examen.
Jag vill inte att han ska gå på begravningen.
Så du pratar...! Vilken begravning?
Du är på benen igen om ett par dagar, ska du se.
Vänta bara.
Vad är det, gubben?
Vi tar en promenad.
-Har du slagits? -Ja. Jag kan inte spela som de.
Har jag berättat om alla miljoner ostron?
Gud la ett sandkorn i ett, och det blev en pärla.
-Och hunden med tre ben? -Som tyckte synd om sig själv.
Och att jag borde veta bättre än en hund.
-Du lyssnar visst på allt jag säger. -Du blir så arg annars.
-Du vet vad som fattas din mamma? -Hon är sjuk.
Nu är det dags att vara tapper.
Du vet väl att det finns änglar utklädda till människor på jorden.
Din mamma är tapprast av dem alla.
Jag kan slå! Tant Idgie träffade mig med en skruvad boll.
Jag grinade knappt.
Träffade hon dig?
Det gjorde hon med mig också, men jag tror att jag grinade.
Synd att du är så ledsen, mamma.
Ge mig en stor puss, så blir jag aldrig mer ledsen.
Och du ska inte heller vara ledsen. Förstått?
-Lovar du det? -Jag lovar.
Så ska det låta. Gå och tvätta dig nu.
Älskade barn.
Jag lämnar er ensamma nu.
Vill du göra en sak för mig?
Sköt om dig.
Gift dig om du hittar nån som slår dig i poker.
Jag har så mycket att säga dig.
Jag älskar dina berättelser. Berätta nåt för mig.
Seså, din bitjusare.
Dra nån av dina rövarhistorier.
Berätta den om sjön.
-Vilken sjö? -Den som fanns här förr.
Den var bara påhittad.
Det vet jag väl, dummer. Berätta ändå.
Berätta den historien.
En gång fanns det en sjö här.
Den låg strax utanför stan.
Vi brukade fiska, simma och paddla kanot där.
Men en gång i november kom en flock änder och landade på sjön.
Temperaturen sjönk så snabbt att sjön frös igen.
Och änderna...
...flög sin väg, och tog sjön med sig.
Det sägs att sjön ligger nånstans i Georgia nu.
Kan du tänka dig...!
Seså, vännen.
Släpp henne.
Miss Ruth var en dam.
Och en dam vet alltid när det är dags att gå.
När jag tänker på vår hädangångna syster, Ruth Jamison-
-blir jag påmind om Herrens bergspredikan.
Det är lustigt hur starkt Ruth påverkade alla.
Till och med Smokey Lonesome.
När han dog hade han bara en ägodel på sig.
Ett fotografi av Ruth.
Han hade älskat henne från första stund. Som vi alla.
Jag skulle aldrig ha berättat det här.
Jag tål inte döden. Den skrämmer mig.
Det är inget att vara rädd för. Jag står på tur och är inte alls rädd.
Ninny, du är så tapper.
Ruth och Idgie var tappra. Inte jag.
Jag skulle inte vara rädd för döden om jag var som du.
Jag skulle vara räddare för att köra bil i rusningstrafik.
Hej, älskling. Varsågod.
Så snällt av dig.
-Liljor, mina älsklingsblommor. -Ibland förvånar jag mig själv.
-Vad är det vi firar? -Jag ber om ursäkt för sista tiden.
Jag vet inte vad du har i kikaren-
-men jag kunde ha varit mer hjälpsam.
Varför sätter du upp väggen igen? Du har ju nyss rivit den.
-Jag ändrade mig. -Vad har ändrat sig?
Luften och ljuset.
Minns du att du pratade om att du ville ha två kvinnor i huset?
Tänk om jag skulle vara den yngsta av dem.
-Nu hänger jag inte med. -Jag önskar mig nåt som aldrig förr.
Jag vill ta hem mrs Threadgoode.
Jag vill att hon bor här. Jag vill ge henne den kärlek hon gett mig.
-Du skojar. -Inte alls.
Det är därför jag har satt upp väggen igen.
Det är lättare sagt än gjort. Hon är gammal.
-Vem sköter henne om hon blir sjuk? -Jag.
-Jag kan inte låta henne ligga där. -Hon är inte ens släkt.
För mig är hon det.
-Har du talat med henne om det här? -Inte än.
Bra. Då låtsas vi som ingenting.
Jag tjänar egna pengar. Jag betalar allt. Du behöver inte göra nånting.
Det blir aldrig av. Så glöm det.
Säg aldrig "aldrig" till mig.
Nån höll en spegel framför mig, och jag gillade inte det jag såg.
Vet du vad jag gjorde? Jag ändrade mig.
Och den personen var mrs Threadgoode.
Hon behöver min omsorg och den ska hon få.
Och nu ska jag gå till gymmet.
Vill du inte ta reson finns ju alltid Towanda.
Vad gör ni? Det där är mrs Threadgoodes saker.
Vad gör ni här? Var är mrs Threadgoode? Är ni döv?
Jag beklagar. Jag vet bara att hon som bodde här dog i morse.
Herregud...!
-Vad är det ni säger? -Hon dog tidigt i morse.
De bad mig ta ner allt det här, det är det enda jag vet.
Sluta! Vad är det med er?
Kunde ni inte vänta en dag?! Ni har ingen respekt.
-Det här är hennes saker! -Det kommer en ny patient.
För er kanske hon bara var en patient, men hon var min vän.
-Jag älskade henne. -Beklagar. Jag har mina order.
-Vad är det som försiggår? -Ni kunde ha ringt mig!
Jag trodde inte att ni skulle ta det så hårt.
-Jag fick inte ens ta farväl. -Jag vet, det är svårt.
Men hon dog stilla i sömnen. Ni borde vara glad.
-Glad? -Hon ville ju ha det så här.
-Vara död? -Nej - åka hem.
-Hon tog en taxi alldeles nyss. -Jag förstår inte. En taxi?
Hon ville inte stanna nu när mrs Otis är död.
Var det mrs Otis?
Mrs Otis har dött!
Inte för att det gläder mig att mrs Otis är död. Jag måste hejda henne.
Evelyn. Nån har stulit mitt hus.
Det stod här när jag åkte. Om inte...
Jag är väl inte tokig? Det stod här.
Du är inte tokig. Här var det.
Varför ska nån stjäla en gammal dams hus? Det saknade värde.
Ingen har stulit det. De var tvungna att riva det.
Det var utdömt. Förlåt, jag borde ha sagt nåt.
Nån borde ha sagt nåt. Jag är gammal, inget barn.
Min man Cleo och jag bodde här i över 40 år.
Och nu är det borta.
83 års liv - och allt som finns kvar ligger i lådan här.
-Några kort och bilder. -Nu åker vi hem.
Det här är mitt hem! Och nu är det borta.
Och mrs Otis.
Vad ska jag göra? Oet är första gången jag inte har nån att se till.
Du kan se till mig och Ed.
Det var rart, men ni klarar er nog själva.
Du skulle vara som en gåva.
Det är tack vare dig som jag går upp varje morgon.
Och att Mary Kay har ett så bra år.
Och att jag inte ser ut som nån klump från en skräckfilm.
Med lite hjälp av Idgie och Ruth.
Kom nu. Ditt rum står klart.
-Vad säger Ed, då? -Han lär sig att älska det.
Har jag sagt att mrs Otis var Sipseys lillasyster?
Mrs Otis var med Sipsey och mig när Sipsey dog.
Den kvällen berättade Sipsey nåt jag aldrig har fört vidare.
Vad som egentligen hände den kvällen Frank Bennett försvann.
Miss Idgie, kom fort.
-Vi har ju precis börjat. -Ni måste komma fort!
Hämta hjälp!
Ursäkta. Ni ska nog inte åka nånstans med Ruths baby.
-Som sagt: ni ska ingenstans. -Du var tjockskallig.
Jag sa ju att ni inte ska nånstans.
Kom nu, min ängel. Kom, älskling. Det är bra nu.
Det är bra nu.
-Det var i självförsvar. -Säg det till en vit jury.
-Jag kan vittna, -Ursäkta. Ta inte illa upp nu...
Men jag vet inte vem som är sämst som vittne, mamma eller mr Smokey.
-Jng tar inte illa upp. -Du skötte dig bra, Smokey.
Solen har nästan gått upp.
George.
Jag tror att det är dags för griskokning.
-Det är inte kallt nog. -Det är dags för griskokning.
-När är grillköttet klart? -När som helst.
Det luktar så gott att jag knappt kan bärga mig.
Glöm inte att säga till när det är klart.
Varsågod.
Smokey har lämnat stan. Han tyckte det var bäst.
Han ville att du skulle hälsa till Ruth.
Synd att han måste åka.
Det var det bästa grillkött jag nånsin har ätit.
Det är såsen som är hemligheten.
Sipsey? Herregud.
Stekpannan gjorde mer än stekte kyckling den natten.
Grillade verkligen Idgie Frank Bennett?
Det är såsen som är hemligheten, har jag hört.
Det var därför Idgie ställdes inför rätta. Ingen skulle ha trott Sipsey.
Sipsey eller nån annan av de svarta skulle ha blivit hängd.
Men jag vet än i dag inte om Ruth trodde-
-att Idgie inte mördade Frank Bennett.
Sanningen tar egendomliga vägar ibland.
Nu känns det bättre.
Det känns bättre. För alla lever så länge du minns dem.
Du påminde mig om det viktigaste här i livet.
Vet du vad det är? Vänner. Bästa vänner.
Jag ska alltid minnas dig. Bitjusaren.
Idgie?
-Lever Idgie? -O, ja.
Hon tjusar väl bin nånstans och säljer honung.
Ibland tror jag att jag ser henne skymta förbi.
-Vi kanske får träffa henne i dag. -Kanske det.
Kom nu.
När Ruth hade dött, och tåget slutat gå...
...stängdes kafét, och alla spreds som agnar för vinden.
Det var aldrig nåt märkvärdigt ställe, men när jag ser tillbaka-
-slutade stadens hjärta att slå när kafét stängde.
Lustigt hur ett sånt litet ställe kan föra samman så många.
[ © anoXmous @ https://thepiratebay.sx/user/anoXmous/]