MONTY PYTHON ªI GRAALUL SFÎNT
Scenariul ºi interpretarea
Cu
De asemenea mai apar ºi
Precum ºi
Anul ãsta ce-ar fi sã încercãm o vacanþã în Suedia?
Sã vedem frumoasele lacuri
Minunatul sistem de telefonie
ªi multe animale cu blanã interesante
Inclusiv elanul regal.
Odatã un elan a muºcat-o pe sorã-mea
Nu chiar! Ea îºi scrijelea iniþialele pe elan cu capãtul ascuþit al unei periuþe de dinþi
primitã de la cumnatul ei suedez, dentist la Oslo
ºi star al multor filme norvegiene: "Mîinile fierbinþi ale unui dentist din Oslo"...
Ne cerem scuze pentru greºelile din titraj. Cei rãspunzãtori au fost concediaþi.
Ai grijã, elanul tãu l-a muºcat pe Kan destul de rãu.
Ne cerem scuze încã o datã pentru erorile din titraj.
Responsabilii cu concedierea celor care au fost concediaþi, au fost concediaþi
Managerii firmei angajate sã continue genericul
dupã concedierea celorlalþi, vor sã se ºtie cã tocmai au fost concediaþi.
Genericul a fost completat în ultima clipã într-un stil diferit ºi cu cheltuieli ridicate.
Regizat de 40 de lame ecuadoriene dresate, 6 lame roºii din Venezuela...
Hooo !
Stai !
Cine-i acolo ?
Sunt eu, Arthur, fiul lui Uther Pendragon din Camelot.
Regele Britonilor ! Cuceritorul Saxonilor !
Monarhul Angliei !
- Cine-i celãlalt. - Eu sunt.
Aceasta e sluga mea credincioasã Patsy.
Am cãlãrit în lungul ºi în laþul þãrii...
în cãutarea cavalerilor care sã mi se alãture la Camelot.
Trebuie sã vorbesc cu stãpânul tãu.
- Ce, cãlãriþi un cal ? - Da.
Alea sunt nuci de cocos.
- Ce ? - Ciocniþi douã nuci de cocos.
Deci ? Cãlãrim de când zãpezile iernii au acoperit acest pãmânt.
Prin regatul Merciei...
- De unde ai nucile de cocos ? - Le-am gãsit.
În Mercia ? Nucile de cocos sunt de la tropice.
- Ce vrei sã zici ? - Aceasta e zonã temperatã.
Rândunica, zboarã cãtre sud, spre soare...
cu alte pãsãri migratoare, cãutând climã mai caldã, iarna...
nu e strãinã de locurile acestea.
Îmi spui cã nucile de cocos migreazã ?
Nici pe departe. Ele pot fi transportate.
Ce ? O rândunicã cãra o nucã de cocos ?
Ar putea sã o apuce de coadã.
Nu se pune problema de unde sã o apuce.
E o problemã simplã de proporþii.
O pasãre de 150 de grame nu poate cãra o nucã de cocos de jumãtate de kilogram.
Nu conteazã.
Spune-i stãpânului tãu cã Arthur din Camelot e aici.
Pentru a menþine viteza în aer...
o rândunicã trebuie sã dea din aripi de 43 de ori pe secundã.
Te rog !
- Am dreptate, nu ? - Nu-mi pasã.
Ar putea fi transportatã de o rândunicã africanã.
De o rândunicã africanã, poate, dar nu de o rândunicã europeanã.
- Asta e pãrerea mea. - Sunt de acord.
Vrei sã-þi întrebi stãpânul dacã vrea sã mi se alãture la Camelot ?
Dar, desigur, rândunica africanã nu e pasãre migratoare.
Aºa cã nu are cum sã care o nucã de cocos.
Aºteaptã un minut. Presupunând cã douã rândunici o cãra împreunã !
Nu, ele trebuie sã zboare în linie.
Simplu. Ele pot folosi o împletiturã.
- Agãþatã de penele din coadã ? - De ce nu ?
Aduceþi morþii !
Nouã bãnuþi.
- Uite unul. - Nouã bãnuþi.
- Nu-s mort ! - Ce ?
- Nimic. Uite, nouã bãnuþi. - Nu-s mort !
- Aici. Spune cã nu-i mort. - Ba da, este.
- Nu, nu sunt. - Nu-i ?
- O sã fie în curând. E bolnav. - Mã simt mai bine.
O sã fii þeapãn imediat.
Nu pot sã-l iau aºa. Este împotriva regulamentului.
- Nu vreau sã merg în cãruþã ! - Nu fii copil.
- Nu pot sã-l iau. - Mã simt bine.
- Fã-ne un bine. - Nu pot.
Poþi sã te mai învârti pe aici ? Nu o sã dureze.
Trebuie sã mã duc la Robinson. Au pierdut nouã azi.
- Când mai eºti de servici ? - Marþi.
- Cred cã mã duc sã mã plimb. - Nu pãcãleºti pe nimeni.
- Poþi sã faci ceva ? - Mã simt fericit !
- Mulþam mult. - N-ai pentru ce. Ne vedem marþi.
- Cine-i ãla ? - Habar n-am. Trebuie sã fie un rege.
- De ce ? - Nu-i acoperit de rahat.
- Femeie bãtrânã ! - Bãrbate !
Bãrbate. Scuze. Ce cavaler locuieºte în acel castel ?
- Am 37. - Poftim ?
Am 37. Nu sunt bãtrân.
- Nu pot sã-þi spun " bãrbate ". - Ai putea sã-mi spui " Dennis."
- Nu am ºtiut cã te cheamã Dennis. - Nu þi-ai bãtut capul sã afli.
Mi-am cerut scuze pentru confuzie, dar din spate, arãþi...
Ce-þi reproºez este cã mã tratezi ca pe un inferior.
- Sunt rege. - Oh, rege. Foarte drãguþ.
ªi cum ai devenit rege ? Exploatând muncitorii.
Agãþându-te de o dogmã imperialistã învechitã...
care perpetueazã diferenþele economice ºi sociale din societatea noastrã.
- Dacã va fi vreodatã progres... - Ce noroi minunat.
- Ce faci ? - Ce faci, bunã doamnã ?
Sunt Arthur, regele Britonilor. Ce castel e acela ?
- Regele cui ? - Britonilor.
Cine sunt Britonii ?
Noi toþi suntem Britoni ºi eu sunt regele vostru.
Nu am ºtiut cã avem un rege. Am crezut cã suntem o colectivitate autonomã.
Te pãcãleºti singurã. Trãim în dictaturã.
O autocraþie auto-perpetuatã în care clasã muncitoare...
Iar aduci clasele în discuþie.
La asta se reduce totul.
Vã rog, oameni buni. Mã grãbesc. Cine locuieºte în acel castel ?
Nimeni.
- Atunci cine-i stãpânul tãu ? - Nu avem stãpân.
Poftim ?
Suntem o comunitate anarho-sindicalistã.
Conducem prin rotaþie, ocupând timp de o sãptãmânã funcþia de preºedinte.
Dar toate deciziile acelui preºedinte trebuie sã fie ratificate...
la o ºedinþã ce are loc de douã ori pe sãptãmânã...
cu o majoritate simplã în cazul afacerilor interne.
- Dar cu majoritate de douã treimi în cazul... - Gura !
- Îþi poruncesc sã taci ! - Poruncã ? Cine se crede ãsta ?
- Sunt regele tãu. - Nu te-am votat.
- Regii nu se voteazã. - Atunci cum devin regi ?
Domniþa Lacului...
braþul ei învelit în cel mai pur ºi fin voal...
a ridicat sabia Excalibur din adâncul apei...
semnificând providenþa divinã...
De aceea, eu, Arthur, port sabia Excalibur.
De aceea sunt regele tãu.
O femeie ciudatã care locuieºte pe fundul bãlþii ºi distribuie sãbii...
nu poate sta la baza guvernului.
Puterea supremã derivã din mandatul oferit de mase...
nu dintr-o ceremonie acvaticã de doi bani.
Gura !
Nu te aºtepta sã deþii puterea supremã...
din cauzã cã o putoare udã a aruncat în tine cu o sabie.
Gura !
Dacã m-aº învârti pe aici spunând cã sunt împãrat...
doar din cauzã cã o putoriºcã mi-a aruncat un iatagan, aº fi alungat.
Gura ! Vrei sã taci ?
Vedem acum violentã ce domneºte în interiorul sistemului.
Gura !
Veniþi sã vedeþi violenþa din interiorul sistemului. Ajutor ! Sunt oprimat !
- Þãran nenorocit ! - Ce revelaþie ! Ai auzit ?
Despre asta spuneam. L-ai vãzut oprimându-mã ?
Tu ai luptat cu forþa multor oameni, cavalere.
Sunt Arthur, regele Britonilor.
Îi caut pe cei mai buni ºi mai viteji cavaleri din þarã...
sã mi se alãture la Camelot.
Te-ai dovedit demn. Vrei sã mi te alãturi ?
Mã întristezi. Fie. Hai, Patsy.
- Nu trece nimeni. - Poftim ?
Nu trece nimeni.
Nu am nimic cu tine, dar trebuie sã trec podul.
Atunci o sã mori.
Îþi poruncesc, ca rege al Britonilor, sã te dai la o parte !
Nu mã miºc pentru nimeni.
Aºa sã fie !
- Acum dã-te la o parte, vrednic adversar. - Asta-i doar o zgârieturã.
- O zgârieturã ? Braþul tãu e desprins. - Nu, nu este.
- Ce-i ãla atunci ? - Am fost în situaþii mult mai grave.
- Mincinosule ! - Hai panseluþo !
Victoria e a mea.
Noi îþi mulþumim, Doamne, pentru îndurare...
- Hai. - Ce ?
Te provoc !
Eºti într-adevãr viteaz, dar lupta e a mea.
Þi-a ajuns ?
Nenorocit idiot, nu mai ai braþe.
- Ba da, mai am. - Uite !
E doar o ranã de suprafaþã.
- Stai ! - Laºule !
Îþi tai piciorul ! Bine !
- Bine ! - O sã te omor pentru asta.
- Cu ce ? - Vino.
- Ce o sã faci, o sã sângerezi pe mine ? - Sunt invincibil !
Eºti nebun.
Cavalerul Negru triumfã întotdeauna !
Te provoc ! Hai.
Bine, o sã-i spunem remizã.
Hai, Patsy.
Aºa. Fugiþi ?
Laºi nenorociþi ! Întoarceþi-vã ºi luptaþi !
O sã-þi smulg picioarele cu dinþii !
O vrãjitoare ! O vrãjitoare !
O vrãjitoare ! Am gãsit o vrãjitoare !
Avem o vrãjitoare ! O vrãjitoare ! O vrãjitoare !
Am gãsit o vrãjitoare. Putem s-o ardem ?
- De unde ºtiþi cã e vrãjitoare ? - Aratã ca o vrãjitoare.
Aduceþi-o în faþã.
Nu sunt vrãjitoare ! Nu sunt vrãjitoare !
Dar eºti îmbrãcatã ca o vrãjitoare.
- Ei m-au îmbrãcat aºa. - Nu, nu am fãcut aºa ceva.
ªi ãsta nu-i nasul meu. E fals.
- Ei bine ? - Noi i-am pus nasul.
- Nasul ? - ªi pãlãria. Dar e vrãjitoare !
- Voi aþi îmbrãcat-o aºa ? - Nu, nu !
Da. Puþin.
Are un neg.
Ce va face sã credeþi cã e vrãjitoare ?
M-a transformat într-un mormoloc !
Mormoloc ?
M-am însãnãtoºit.
Ardeþi-o oricum !
Liniºte ! Liniºte !
Sunt modalitãþi de a afla dacã e vrãjitoare.
- Sunt ? Care-s alea ? Spune-ne. - Sunt dureroase ?
Spuneþi-mi, ce faceþi cu vrãjitoarele ?
Le ardem !
ªi ce mai ardeþi, în afarã de vrãjitoare ?
- Mai multe vrãjitoare ! - Lemn !
Deci, de ce ard vrãjitoarele ?
- Din cauzã cã sunt fãcute din lemn ? - Bine !
- Cum aflãm dacã e fãcutã din lemn ? - Construim un pod din ea.
Podul nu poate fi fãcut ºi din piatrã ?
Ba da.
Lemnul se scufundã în apã ?
- Nu, pluteºte. - Aruncaþi-o în bãltoaca !
Ce mai pluteºte în apã ?
- Pâinea. - Merele.
- Pietricelele. - Cidrul ! Lãturile.
- Cireºele. Noroiul. - Bisericile.
- Plumbul. - Raþa !
Exact.
Aºa cã, logic...
dacã ea cântãreºte cât o raþã...
e fãcutã din lemn.
ªi rezultã ?
Cã e vrãjitoare !
- O raþã ! O raþã ! - Uite o raþã.
O sã folosim cântarul meu cel mai mare.
Ardeþi vrãjitoarea !
Scoateþi suportul !
O vrãjitoare !
E o judecatã dreaptã.
Cine eºti tu, atât de înþelept în ºtiinþã ?
Sunt Arthur, Regele Britonilor.
Monarhul meu !
Bunule cavaler, vrei sã vii cu mine la Camelot...
ºi sã ni te alãturi la Masa Rotundã ?
Mãria Ta, aº fi onorat !
- Cum te numeºti ? - Bedevere, Mãria Ta.
Atunci te inobilez Sir Bedevere...
Cavaler al Mesei Rotunde.
Înþeleptul Sir Bedevere a fost primul dintre cei ce s- au alãturat regelui Arthur.
Dar alte nume ilustre au urmat curând.
"Sir Lancelot cel Viteaz.
Sir Galahad cel Pur.
ªi Sir Robin cel Nu Atât De Viteaz ca Sir Lancelot...
care aproape cã s-a luptat cu balaurul din Angnor...
aproape cã a învins gãinile din Bristol...
ºi s-a scãpat pe el în bãtãlia de la Badon Hill.
ªi adultul, Sir Care-Nu-Apare- În-Acest-Film.
Împreunã au format o trupã a cãrei nume ºi faimã...
a dãinuit secolelor.
Cavalerii Mesei Rotunde.
ªi de la asta, rege, am aflat cã Pãmântul are formã de bananã.
Aceastã nouã descoperire mã uimeºte.
Explicã-mi cum bãºica oii poate folosi la prevenirea cutremurelor.
- Sigur, sire. - Priveºte, Mãria Ta !
- Camelot ! - Camelot !
E doar o machetã.
Cavaleri, vã urez bun venit în noua voastrã casã.
Sã cãlãrim spre Camelot !
Suntem cavaleri ai Mesei Rotunde Dansãm când suntem în stare
Jucãm ºi cântãm în cor cu paºi impecabili
Mâncãm bine aici în Camelot mâncam gem, ºunca ºi conserve de carne
Suntem Cavaleri ai Mesei Rotunde spectacolele noastre sunt formidabile
Dar de multe ori facem rime idioate
Suntem înnebuniþi dupã operã aici în Camelot Cântãm mult din diafragmã
În rãzboi suntem duri ºi abili
Aproape infailibili
Între misiuni croºetãm veste ºi-l imitãm pe Clark Gable
E o viaþã plinã la Camelot
Trebuie sã împingem cãruciorul mult.
Pe de altã parte, hai sã nu mergem la Camelot.
- E un loc idiot. - Da.
Arthur ! Arthur !
Rege al Britonilor !
Nu îngenuncheaþi.
Dacã e un lucru pe care nu-l suport, e cã oamenii sã îngenuncheze.
- Scuze. - Nu te mai scuza !
De câte ori vorbesc cu cineva, spune " Scuzã-mã " ºi " Iartã-mã "...
sau " Nu merit."
- Ce faci acum ? - Mã închin.
Nu fã asta ! E precum psalmii ãia plicticoºi. Sunt atât de deprimanþi.
- Termin-o ! - Da, Doamne !
Arthur, Rege al Britonilor...
voi Cavaleri ai Mesei Rotunde, am o misiune pentru voi...
vreau sã dau un exemplu în vremurile astea întunecate.
Bunã idee.
Bineînþeles cã e o idee bunã !
Uite, Arthur, acesta e Sfântul Graal.
Priveºte-l bine, Arthur...
aceasta e misiunea ta sfântã, sã cauþi acest Graal.
Acesta e scopul tãu, Arthur.
Cãutarea Sfântului Graal.
O binecuvântare din partea Domnului !
Domnul fie lãudat !
Stai !
Salut !
Salut ? Cine-i acolo ?
E Regele Arthur ºi aceºtia sunt cavalerii Mesei Rotunde.
Cui aparþine castelul acesta ?
Este castelul stãpânului meu, Guy di Loimbard.
Du-te ºi spune-i stãpânului tãu...
cã suntem însãrcinaþi de Dumnezeu cu o misiune sfântã.
Dacã ne va da mâncare ºi adãpost la noapte...
poate sã ni se alãture în cãutarea Sfântului Graal.
O sã-l întreb dar nu cred cã va fi foarte încântat.
Are deja unul.
- Poftim ? - A spus cã are deja unul.
Eºti sigur cã are unul ?
Da. E foarte drãguþ.
Le-am spus cã are deja unul.
Putem sã urcãm sã-l vedem ?
Bineînþeles cã nu ! Sunteþi englezoi.
ªi tu ce eºti ?
Sunt francez ! De ce crezi cã am accentul ãsta revoltãtor, rege prost ?
- Ce cauþi în Anglia ? - Vezi-þi de treaba ta !
Dacã nu ne arãþi Graalul, o sã-þi cucerim castelul.
Nu ne speriaþi, porci de câini englezi !
Du-te ºi fierbeþi fundul, fiu de tâmpit !
Îmi suflu nasul pe tine, aºa-zis Rege Arthur !
Pe tine ºi pe toþi englezoi tãi proºti...
"kniggits."
- Ce ciudat. - Uite, om bun...
Nu mai am ce vorbi cu tine...
animal cu capul sec, scursurã !
Mã bãs în direcþia ta.
Mã-ta a fost hamster...
ºi taicã-tãu mirosea a soc !
Mai e altcineva cu care putem vorbi ?
Nu. Carã-te, sau te mai înjur odatã.
Asta e ultima ta ºansã. Am fost mai mult decât înþelegãtor.
Dacã nu eºti de acord cu ordinele mele, atunci am sã...
Doamne Dumnezeule !
La fix !
La atac !
Asta-i pentru mã-ta !
Fugiþi !
Împuþiþilor. I-am decimat.
Sire, am un plan.
- Ce e ? - Un cadou.
Repede. Sã mergem.
Ce o sã se întâmple acum ?
Acum Lancelot, Galahad ºi cu mine...
aºteptãm pânã se întunecã ºi ieºim din iepure...
luându-i pe francezi prin surprindere.
Nu numai prin surprindere, dar ºi dezarmaþi.
Cine iese ?
Lancelot, Galahad ºi cu mine...
ieºim din iepure...
Am construit chestia aia mare de lemn...
Fugiþi !
- Jurnal pentru ºcoli. Dubla opt. - Motor.
Înfrângerea de la castel pãrea sã-l fi descurajat complet pe Regele Arthur.
Ferocitatea înjurãturilor francezilor l-au luat pe nepregãtite.
ªi Arthur s-a convins cã se impunea gãsirea unei noi strategii...
pentru reuºita campaniei de gãsire a Sfântului Graal.
Arthur s-a consultat cu cavalerii sãi...
ºi s-au decis sã se despartã ºi sã caute Graalul fiecare pe cont propriu.
Aºa au ºi fãcut.
Frank !
"Povestea lui Sir Robin."
ªi aºa fiecare cavaler a luat-o pe drumul sãu.
Sir Robin a luat-o spre nord prin întunecata pãdure Ewing...
însoþit de menestreii sãi preferaþi.
Viteazul ºi neînfricatul Sir Robin a pornit din Camelot
Nu se temea sã moarã Viteazul Sir Robin
El nu se temea cã va fi ucis în moduri neplãcute
Neînfricatul, neînfricatul, neînfricatul Sir Robin
Nu era câtuºi de puþin speriat cã o sã fie strivit
Sau cã îi vor fi scoºi ochii ºi îi vor fi dezarticulate braþele
ªi îi vor fi desprinse rotulele ºi trupul îi va fi ars
ªi membrele îi vor fi mãcelãrite ºi zdrobite Neînfricatul Sir Robin
Capu-i va fi zdrobit ºi inima îi va fi scoasã Ficatul aruncat ºi intestinele smulse
Nãrile violate, curul fript ªi penisul...
Am ascultat suficientã muzicã, bãieþi.
Pare cã e în desfãºurare o treabã murdarã.
Anarho-sindicalismul este calea de a pãstra libertatea.
Dennis, uitã de libertate ! ªi nu arunca noroiul ãla.
Stai ! Cine eºti ?
El este viteazul Sir Robin Neînfricatul Sir Robin care...
Gura ! Nimeni.
- Eram doar în trecere. - Ce vrei ?
Sã lupte ºi sã...
Gura !
Nimic.
Doar sã trec pe aici, bunule cavaler.
Mã tem cã nu e posibil.
De fapt sunt cavaler al Mesei Rotunde.
- Eºti cavaler al Mesei Rotunde ? - Da.
- În cazul ãsta trebuie sã te omor. - Trebuie ?
- Nu cred. - Ce crezi ?
- Ucide-l. - Hai sã fim drãguþi cu el.
Gura ! ªi tu !
Scoate sabia. Vreau sã-i tai capul !
- Taie-þi singur capul. - Fã-ne o favoare.
- Pãlãvrãgeºti tot timpul. - Ai noroc cã nu stai lângã el.
- Ce vrei sã spui ? - Sforãi.
Nu-i adevãrat. Oricum, îþi pute gura.
- Din cauzã cã nu mã speli pe dinþi. - Nu te mai plânge. Sã bem un ceai.
De acord. Îl ucidem întâi, apoi luãm un ceai cu biscuiþi.
- Fãrã biscuiþi. - Bine, fãrã biscuiþi.
- Oricum, hai sã-l omorâm. - Hai.
- A spãlat putina. - Aºa a fãcut. A întins-o !
Viteazul Sir Robin a tulit-o
Vitejeºte a fugit
Nu-i aºa !
Când primejdia ºi-a arãtat capul hidos ºi-a pus coada între picioare vitejeºte
- Viteazul Sir Robin a fugit - Nu-i adevãrat !
ªi galant a ºters-o vitejeºte tremurând din picioare
- Nu am fãcut aºa ceva ! - S-a retras vitejeºte.
- Numai minciuni ! - Viteaz între viteji, Sir Robin
Niciodatã !
"Povestea lui Sir Galahad."
Deschideþi poarta !
În numele regelui Arthur, deschideþi poarta !
Se aude.
Fii binevenit, bunule cavaler.
Bine ai venit la castelul Antrax.
Castelul Antrax ?
Da. Nu-i un nume potrivit, nu-i aºa ?
Dar suntem drãguþe ºi îþi vom satisface toate dorinþele.
Sunteþi pãstrãtoarele Sfântului Graal ?
- Al cui ? - Al Graalului. E aici ?
Dar eºti obosit ºi trebuie sã te odihneºti.
- Pitico, Cãcãstoare. - Da, Zoot ?
Pregãtiþi patul pentru oaspete.
Mulþumim. Mulþumim.
Fugiþi, fugiþi, vulturiþelor.
Pãturile de aici sunt calde ºi moi ºi foarte, foarte mari.
Care este numele tãu, chipeº cavaler ?
Sir Galahad cel Cast.
Al meu e Zoot. Doar Zoot.
- Dar vin-o. - Nu, te rog !
Pentru numele lui Dumnezeu, aratã-mi Graalul.
Ai suferit mult. Delirezi.
L-am vãzut. E aici.
Nu fii aºa de bãdãran încât sã ne refuzi ospitalitatea.
Mã tem cã viaþa noastrã pare...
plicticoasã ºi liniºtitã în comparaþie cu a ta.
Suntem un grup de tinere blonde ºi brunete...
toate între 16 ºi 19 ani ºi jumãtate...
izolate în castelul acesta, fãrã apãrare.
E o viaþã singuraticã.
Baie, îmbrãcat, dezbrãcat...
croim lenjerie incitantã.
Nu suntem obiºnuite cu cavaleri chipeºi.
Nu, vino, vino. Poþi sã te întinzi aici.
- Eºti rãnit ! - Nu, nu-i nimic.
Trebuie sã vezi un doctor imediat.
Nu, te rog, întinde-te.
Care pare a fi problema ?
Ele sunt doctori ?
Au instructaj medical, da.
Hai. Încearcã sã te relaxezi.
Doctor Purcicã, Doctor Winston, exercitaþi-vã arta.
- Relaxeazã-te. - Sunteþi sigure cã e nevoie ?
Trebuie sã te examinãm.
- Nu-i nimic în neregulã acolo. - Vã rog. Noi suntem doctorii.
Nu ! Nu se poate.
- Am depus jurãmânt de castitate. - Înapoi în pat.
Nu mã mai torturaþi. Am vãzut Graalul.
- Nu-i nici un Graal aici. - L-am vãzut !
- L-am vãzut.. - Bunã.
Nu. Sunt sora geamãnã a lui Zoot, Dingo.
- Scuzã-mã. - Unde te duci ?
Caut Graalul. L-am vãzut aici în castel !
Nu ! Oh, nu !
- Zoot, cea rea, foarte rea ! - Ce e ?
Zoot cea rea !
A aprins farul, care tocmai mi-am amintit cã are formã de Graal.
- Nu e prima datã. - Nu este adevãratul Graal ?
Zoot cea rea, maleficã, ticãloasã !
Este o fiinþã rea, trebuie pedepsitã.
Aici la Antrax avem o pedeapsã anume
pentru cele care aprind farul în formã de Graal.
Trebuie sã o legi de pat ºi sã o baþi la fund.
O bãtaie la fund !
Bate-o bine ºi dupã ce ai bãtut-o, fã cu ea ce vrei.
- Apoi bate-mã pe mine. - ªi pe mine.
Da. Bate-ne pe toate bine.
ªi dupã bãtaie, sexul oral.
Aº putea sta aici ceva mai mult.
- Sir Galahad ! - Bunã.
Repede ! Grãbeºte-te ! Eºti în primejdie !
- Nu-i adevãrat ! - Piei, ispitã !
- A prins ideea. - Îþi acoperim retragerea.
Mi-e bine !
- Mã descurc ºi cu o singurã mânã. - Lasã-l sã se descurce cu o singurã mânã.
- Nu, Sir Galahad. Vino. - Mã descurc cu mulþimea asta foarte uºor.
Lasã-l sã se descurce cu noi.
Aºteaptã. Le pot înfrânge. Sunt doar 150.
Da ! O sã ne batã uºor ! Nu avem nici o ºansã.
Oh, rahat !
- Erai în mare primejdie. - Nu cred cã am fost.
Erai în mare primejdie.
Lasã-mã sã mã întorc ºi sã fac faþa pericolului.
- E prea primejdios. - Datoria mea e sã înfrunt pericolul.
- Trebuie sã gãsim Sfântul Graal. - Lasã-mã sã am parte de puþin pericol.
- Nu. Nu e sãnãtos. - Pariez cã eºti poponar.
Nu sunt.
"Sir Lancelot l-a salvat pe Sir Galahad de ispitã."
Dar nu s-au apropiat de Graal.
În timpul ãsta, Regele Arthur ºi Sir Bedevere...
nu mai departe de zborul unei rândunici, au descoperit ceva.
Evident, era zborul unei rândunici fãrã încãrcãturã.
Era mai mult decât zborul a douã rândunici ce purtau o încãrcãturã,
în cazul în care ar fi avut o nucã de cocos prinsã între ele. Dacã pãsãrile ar fi mers...
Las-o baltã !
Oricum, în scena 24, o scenã uluitoare cu o interpretare minunatã...
în care Arthur descoperã o dovadã esenþialã...
în care nu sunt rândunici, de altfel cred cã...
ªi vrãjitorul despre care spui, a vãzut Graalul ?
Unde locuieºte ? Bãtrâne, unde locuieºte ?
El cunoaºte o peºterã.
O peºterã în care nu a intrat nimeni.
ªi Graalul se afla acolo ?
E foarte periculos acolo, iar dincolo de peºterã...
se aflã defileul Primejdiei Veºnice...
pe care nici un om nu l-a strãbãtut.
Bine, dar Graalul ! Unde e Graalul ?
Cãutaþi Podul Morþii !
Podul Morþii care ne conduce cãtre Graal ?
Cine eºti ?
- Suntem Cavalerii Care Spun " Ni. " - Nu se poate, Cavalerii Care Spun " Ni."
- În carne ºi oase. - Cine sunteþi ?
Suntem pãstrãtorii cuvintelor sacre :
"Ni, " " Peng, " ºi " Nee-wom " !
Cei care le aud, rar supravieþuiesc.
Cavalerii Care Spun " Ni " cer un sacrificiu.
Suntem simpli cãlãtori în cãutarea vrãjitorului ce trãieºte dincolo de aceastã pãdure.
Vã vom spune " Ni "...
dacã nu ne veþi da satisfacþie.
- Ce vreþi ? - Vrem...
o boschetãrie !
O ce ?
Vã rugãm, încetaþi ! Vã vom gãsi o boschetãrie.
Vã veþi întoarce aici cu o boschetãrie...
sau nu veþi trece prin pãdurea asta vii.
Eºti drept ºi cinstit ºi ne vom întoarce cu o boschetãrie.
- Cu una drãguþã. - Desigur.
- ªi nu prea scumpã. - Da.
Duceþi-vã !
Opreºte. Opreºte.
Cãraþi-vã. Plecaþi.
Hai. Plecaþi.
ªi tu, carã-te !
Vreme nenorocitã.
"Povestea lui Sir Lancelot."
Într-o zi, tinere, toate astea vor fi ale tale.
- Draperiile ? - Nu draperiile, bãiete.
Tot ce vezi întinzându-se peste dealurile ºi vãile pãmântului ãstuia.
- Ãsta va fi regatul tãu. - Dar, mamã...
Sunt tatãl.
Dar, tatã, nu vreau nimic.
Ascultã, am construit regatul ãsta din nimic.
Când am început, peste tot era mlaºtinã.
Toþi regii mi-au spus cã e o idioþenie sã construiesc un castel pe mlaºtinã...
L-am construit numai, sã le arãt eu lor.
Primul s-a scufundat în mlaºtinã. Aºa cã l-am construit pe al doilea.
Care s-a scufundat în mlaºtinã. Aºa cã l-am construit pe al treilea.
Acela a ars, s-a prãbuºit ºi apoi s-a scufundat în mlaºtinã !
Dar al patrulea a rãmas în picioare !
ªi pe asta o sã-l primeºti.
Cel mai puternic castel de pe aceste meleaguri.
- Nu-l vreau. Mai bine... - Mai bine, ce ?
Mai bine aº cânta !
Opreºte ! N-o sã începi sã cânþi cât sunt eu aici.
Ascultã. În 20 de minute te vei însura cu o fatã...
a cãrui tatã deþine cea mai mare suprafaþã de teren din regat.
Nu vreau pãmânt.
- Ascultã, Alice... - Herbert.
Trãim într-o mocirlã nenorocitã. Avem nevoie de tot pãmântul pe care-l putem obþine !
Dar, nu-mi place fata.
Nu-þi place ? Ce are ?
E frumoasã. Bogatã.
Are uriaºe...
suprafeþe de pãmânt.
ªtiu...
dar vreau ca fata cu care o sã mã cãsãtoresc sã aibã...
ceva special.
Las-o baltã !
Uite ce e, te însori cu prinþesa Lucky...
aºa cã ar fi bine sã te obiºnuieºti cu ideea.
Gãrzi !
Asiguraþi-vã cã prinþul nu pãrãseºte încãperea pânã nu vin sã-l iau.
Nu pãrãseºte camera, chiar dacã vii sã-l iei.
Nu. Pânã vin ºi-l iau.
Pânã vii sã-l iei, nu intrãm în camerã.
Nu. Tu stai în camerã ºi asigurã-te cã nu pleacã.
- ªi tu vei veni sã-l iei. - Perfect.
Nu trebuie sã facem nimic deosebit ca sã-l oprim sã intre în camerã.
- Nu. Sã iasã din camerã. - Sã iasã din camerã. Da.
Bine ?
- Da ? Ce e ? - Dacã...
E simplu.
Tu stai aici ºi asigurã-te cã nu pãrãseºte camera.
Bine ?
Îmi amintesc. Poate sã plece din camerã cu noi ?
Nu. Doar þine-l aici ºi fii sigur cã...
Da ! Ei bine am sã-l þin înãuntru, evident.
Dar dacã trebuie sã plece ºi noi suntem cu el...
- Doar þine-l aici... - Pânã când tu sau oricine altcineva...
- Nu oricine, doar eu. - Doar tu.
- Înapoi. - Înapoi.
- Sigur ? - Stãm aici pânã te întorci.
ªi fiþi siguri cã nu pleacã.
Ce ?
Fiþi siguri cã nu pleacã.
- Prinþul ? - Da, fiþi siguri cã nu pleacã.
Oh, da, sigur. Am crezut cã vorbeai de el.
Mi se pãrea puþin prostesc, sã-l pãzesc când de fapt ºi el e gardian.
- E clar ? - Oh, foarte clar. Nici o problemã.
Sigur.
- Încotro ? - Venim cu tine.
Nu. Staþi aici ºi asiguraþi-vã cã nu pleacã nicãieri.
Înþeleg. Bine.
Gura ! ªi îmbrãcã odatã costumul ãla !
ªi nu cânta !
Du-te ºi adu-mi un pahar cu apã.
- Bine condus, Concord. - Mulþumesc, Sire. Foarte amabil.
ªi din nou.
Încã o sãriturã ! Bun. Ferm.
ªi acum, pe cea mare !
Vino, Concord.
Mesaj pentru dumneavoastrã, Sire.
Concord, spune ceva !
"Cãtre cel care gãseºte acest bilet :
sunt þinut (ã) în captivitate de tatãl meu...
care vrea sã mã cãsãtoreascã împotriva voinþei mele.
Vã rog veniþi ºi salvaþi-mã.
Mã aflu în turnul înalt al Castelului din Mlaºtinã."
În sfârºit ! O chemare ! Un strigãt de ajutor !
Acesta poate fi semnul care ne va conduce cãtre Sfântul Graal.
Viteazule Concord, nu vei fi murit în van.
Nu sunt chiar mort, Sire.
Ei bine, nu ai fost rãnit mortal în van.
Cred cã pot sã mã ridic, Sire.
Oh, ca sã vezi.
Cred cã mã simt bine ºi pot sã vin cu dumneavoastrã.
Nu, rãmâi aici.
Am sã-þi trimit ajutor dupã ce voi salvã cu eroism ºi curaj...
în felul meu...
- Unic, Sire ? - Unic !
- Nu, mã simt bine, Sire. - Rãmâi cu bine, dulce Concord.
Am sã rãmân aici, atunci, nu-i aºa, Sire ?
Mda.
- 'Neaþa. - 'Neaþa.
Nu ai permisiunea sã intri în camera asta...
Neasemuito, iatã-l pe umilul tãu servitor, Sir Lancelot din Camelot.
Am venit sã te iau... Îmi pare foarte rãu.
- Ai primit mesajul meu ! - Ei bine, am primit un mesaj.
- Ai venit sã mã salvezi. - Vezi tu...
Am ºtiut cã o sã vinã cineva.
Am ºtiut cã acela, este cineva care...
Înceteazã ! Terminã !
- Cine eºti ? - Sunt feciorul tãu !
- Nu tu. - Sunt Sir Lancelot, Sire.
- A venit sã mã salveze, tatã. - Sã nu tragem concluzii pripite.
Tu ai ucis gãrzile ?
Oh, da. Scuze.
- Costã 50 de lire bucata ! - Îmi pare rãu. Pot sã explic.
Nu te teme de el. Am o funie pregãtitã.
Ai ucis opt nuntaºi !
- Am crezut cã fiul tãu e o domniºoarã. - Asta o înþeleg.
Grãbeºte-te, Sir Lancelot.
- L-ai ucis pe socrul mic. - N-am vrut.
- I-ai strãpuns capul cu sabia ! - Vai de mine. Se simte bine ?
Ai lovit pânã ºi mireasã. O sã mã coste o avere.
Pot sã explic. Cãlãream spre nord din Camelot când am primit mesajul ãsta...
Camelot ? Eºti din Camelot ?
Grãbeºte-te.
- Sunt cavaler al Regelui Arthur. - Frumos castel, Camelot.
Foarte bun pãmânt pentru creºterea porcilor.
Chiar aºa ?
Grãbeºte-te. Sunt gata.
- Vrei sã bei ceva ? - Foarte amabil din partea dumneavoastrã.
Sunt gata !
Vreau sã spun, sã fiþi aºa de înþelegãtor.
Mi-e teamã cã atunci când sunt aºa, mã ia valul.
Nu-þi fã griji.
Asta este sala tronului. Am transformat-o într-o sufragerie mare.
- Iatã-l ! - La dracu'.
Potoleºte-te !
- Te rog. - Scuze.
Vezi despre ce vorbesc ? Mã ia valul. Îmi cer scuze. Scuze.
L-a ucis pe cavalerul de onoare !
Potoliþi-vã. Potoliþi-vã, vã rog.
Acesta e Sir Lancelot din Camelot.
Un cavaler viteaz ºi cu influenþã...
ºi este oaspetele meu de onoare.
- Auzi. - Mi-a ucis mãtuºã !
Vã rog !
Asta ar trebui sã fie o ocazie fericitã.
Hai sã nu ne mai plângem ºi sã cârcotim despre cine a ucis pe cine.
Ne-am adunat aici sã fim martorii uniunii dintre doi tineri...
în fericitã ºi sfântã cununie.
Din pãcate, unul din miri, fiul meu Herbert...
a murit.
Nu vreau sã spun cã am pierdut un fiu...
ci cã am câºtigat o fiicã.
- De la moartea tragicã a tatãlui ei... - Nu e chiar mort.
Cât despre rana fatalã a tatãlui ei...
Se simte mai bine.
Care atunci când...
care, când pãrea cã se însãnãtoºeºte...
a simþit brusc mâna rece a morþii asupra sa...
A murit.
Aº dori ca unicã sã fiicã sã mã priveascã ca pe tatãl ei...
într-un mod foarte real ºi legal.
ªi sunt sigur cã... uniunea...
dintre prinþesa...
ºi viteazul dar periculosul Sir Lancelot din Camelot...
Priveºte ! Prinþul cel mort !
- Nu e chiar mort ! - Nu, mã simt mult mai bine.
Ai cãzut dintr-un turn înalt, nemernicule !
- Am fost salvat în ultima clipã. - Cum ?
Ei bine, o sã-þi spun.
Nu-mi place aia ! Nu !
Opriþi-l !
O sã povesteascã ! O sã povesteascã !
Repede, pe aici.
Nu, nu se potriveºte cu stilul meu unic. Trebuie sã evadez mai...
Dramatic ?
Dramatic.
Balanseazã-te !
Ce evadare minunatã.
Scuzaþi-mã. Poate cineva sã mã împingã, vã rog ?
Babo !
E pe undeva în oraºul ãsta un loc de unde putem cumpãra o boschetãrie ?
- Cine v-a trimis ? - Cavalerii Care Spun " Ni."
Ah, nu. Niciodatã. Nu avem boschetarii.
Dacã nu ne spui de unde putem cumpãra o boschetãrie...
prietenii mei împreunã cu mine vom...
vom spune " Ni."
Aratã-mi ce poþi.
Foarte bine. Dacã nu vrei de bunã voie sã ne ajuþi...
Niciodatã ! Nu !
- Nu ! - Nu. Nu-i aºa. E " Ni."
- Nu. - No. Ni. Nu pronunþi corect.
- Ni. - Asta e. Te-ai prins.
Îi spuneþi " Ni " bãtrânei ?
Hmm, da.
Ce vremuri triste, orice tâlhar...
poate spune " Ni " dupã voie unei bãtrâne.
E un blestem pe pãmântul ãsta. Nu mai e nimic sacru.
Chiar ºi cei care aranjeazã ºi decoreazã boschetãriile...
simt recesiunea acestei perioade istorice.
- Ai spus boschetãrie ? - Da.
Boschetãriile sunt afacerea mea. Sunt boschetar.
Mã numesc Roger Boschetarul.
Realizez, proiectez ºi vând boschetãrii.
Cavaleri Ni, v-am adus boschetãria. Putem sã plecãm ?
E o boschtãrie bunã. Îmi place în special laurul.
Dar ar mai fi o problemuþã.
Ce ?
Nu mai suntem Cavalerii Care Spun " Ni."
Acum suntem Cavalerii Care Spun " Ecky, Ecky, Ecky, Pakang, Zoom- ping."
Trebuie sã vã supunem la un test.
Ce test, Cavaleri Care... Cavaleri Care Pânã De Curând Au Spus " Ni " ?
Înainte de toate ar trebui sã ne gãsiþi o altã boschetãrie.
Nu încã o datã !
Dupã ce gãsiþi boschetãria, aºezaþi-o lângã asta...
sã fie mai înaltã, sã obþinem efectul în trepte cu o cãrare la mijloc.
O cãrare !
ªi dupã ce aþi gãsit boschetãria...
trebuie sã doborâþi cel mai mare copac din pãdure...
cu un hering !
- Nu vom face aºa ceva. - Vã rugãm.
Sã dobori un copac cu un hering ? Este imposibil.
- Oh ! Nu mai pronunþa acel cuvânt. - Ce cuvânt ?
Nu pot sã-l pronunþ. Cavalerii Ni nu-l pot suporta.
Cum putem sã nu pronunþãm cuvântul dacã voi nu ne spuneþi care este ãsta ?
- L-ai spus din nou ! - Ce ? " Ãsta " ?
Nu ãsta.
Nu ajungi departe fãrã sã spui " ãsta."
Mãria Ta, este Sir Robin !
ªi strecurându-se ºi mergând tiptil
ªi furiºându-se ºi cãrându-se acasã
Da, viteaz mai este ºtergând-o cu coada între picioare.
- Este bine sã te vãd. - A spus cuvântul.
Sigur nu þi-ai pãrãsit misiunea de cãutare a Sfântului Graal.
S-a strecurat ºi s- a furiºat
- Nu. Este departe de mine acest gând. - A spus-o din nou.
L-am cãutat...
în aceastã pãdure.
Este departe de locul acesta.
- Nu mai spuneþi cuvântul ! - Opreºte-te !
- L-ai spus din nou. - Asta este.
Acum eu l-am spus ! Este cã l-am spus ! Oh, l-am spus din nou, aºa este !
Asta înseamnã trei " este."
ªi aºa Arthur ºi Bedevere ºi Sir Robin...
au pornit în cãutarea vrãjitorului...
aºa cum le povestise bãtrânul în scena 24.
Dincolo de pãdure, i-au întâlnit pe Lancelot ºi Galahad...
ºi au simþit multã bucurie.
În þara îngheþatã Nador...
au fost constrânºi sã-i mãnânce pe menestreii lui Robin...
ºi au simþit multã bucurie.
A trecut un an.
- Iarna s-a transformat în primãvarã. - Drãguþ.
Primãvara s-a transformat în varã.
Vara s-a schimbat în iarnã din nou.
ªi iarna a dat o pauzã primãverii ºi verii ºi s-a transformat direct în toamnã.
Pânã când într-o zi...
Cavaleri...
înainte.
Ce fel de om e acela care aprinde focul fãrã cremene ºi iascã ?
Sunt un vrãjitor.
Cum te numeºti ?
Unii îmi spun...
Tim.
Salutãri, Vrãjitorule Tim.
Salutãri, Rege Arthur.
- Îmi ºtii numele ? - Da !
Cãutaþi Sfântul Graal.
Asta e misiunea noastrã. ªtii multe secrete, Tim.
Toate.
Da, cãutãm Sfântul Graal.
Misiunea noastrã e sã gãsim Sfântul Graal.
Da. Mda.
ªi de aceea îl cãutãm.
- Da. Umblãm de ceva timp. - Secole.
Aºa cã orice ajutor...
ar fi...
de folos.
Poþi sã ne spui...
Bine. Nu vrem sã- þi mai irosim timpul.
Nu ai putea sã ne spui unde am putea gãsi un...
Un ce ?
- Un Graal ? - Da, cred cã da.
- Da. - Da.
Da !
- Mulþumim. - Splendid.
Uite, eºti un tip ocupat ºi...
Da, vã pot ajuta sã gãsiþi Sfântul Graal.
Mai la nord se aflã o peºterã...
peºtera lui Caerbannog...
în care sunt sãpate rune pe o stâncã însufleþitã...
ultimele cuvinte ale lui Olfin Bedwere din Rheged...
care indicã locul unde se aflã cel mai Sfânt Graal.
Unde putem gãsi aceastã peºterã, Tim ?
Urmaþi-mã !
Urmaþi-mã numai dacã sunteþi oameni de valoare !
Intrarea în peºterã e pãzitã de o creaturã...
atât de dezgustãtoare, atât de crudã...
încât nici un om care s- a luptat cu ea nu a supravieþuit !
Oasele a 50 de bãrbaþi...
sunt rãspândite în bârlogul sãu !
Aºa cã, bravi cavaleri...
dacã vã îndoiþi de curajul sau puterea voastrã...
nu va avântaþi, cãci moartea vã aºteaptã...
cu colþi ascuþiþi.
Ce prezentare excentricã.
- Sunt nervoºi, Sire. - Mai bine-i lãsãm aici ºi mergem pe jos.
Hooo !
Uite peºtera Caerbannog.
Acoperã-mã.
- Cu ce ? - Doar acoperã-mã.
Prea târziu !
Ce ?
Uite-l !
- Unde ? - Acolo !
În spatele iepuraºului ?
Este iepuraºul.
- Ce ? - Ne-ai îngrozit degeaba !
Nu e un iepuraº obiºnuit.
Este cel mai rãu, crud ºi malefic rozãtor din câþi aþi vãzut vreodatã.
M-am scãpat pe mine de fricã.
Iepurele ãsta are o loviturã groaznicã, e un adevãrat ucigaº.
- Îl împãiez ! - O sã-þi facã ceva rãu, prietene.
Dobitoc cãcãcios !
- Te avertizez. - O sã-mi tãbãceascã curu ?
Are uriaºi ºi foarte ascuþiþi...
ªi poate sã sarã cam...
- Priveºte oasele ! - Du-te, Borº. Taie-i capul.
Sigur. Piticanie proastã ºi însângeratã. O tocanã de iepure, imediat.
Priviþi !
Doamne !
- V-am prevenit. - Am fãcut-o din nou.
V-am avertizat, dar m-a ascultat cineva ? Nu. Le ºtii pe toate, nu-i aºa ?
E doar un iepuraº inofensiv, nu-i aºa ?
Ei bine, întotdeauna se întâmplã la fel. Eu le spun ºi...
Gura !
La atac !
Fugiþi ! Fugiþi !
Câþi am pierdut ?
- Gawain. - Ector.
- ªi Borº. Asta înseamnã cinci. - Trei, Sire.
Trei. Mai bine nu mai încercãm încã un asalt frontal. Iepurele ãsta e dinamitã.
Ne-ar folosi dacã l-am deruta fugind mai departe ?
Închide gura. Du-te ºi schimbã-þi armura.
Hai sã-l înjurãm. O sã se enerveze atât de tare, încât va face o greºealã.
Precum ?
Ei bine...
Avem arcuri ?
- Avem Grenada Sfântã. - Da. Grenada Sfântã din Antioch.
Una din relicvele Fratelui Maynard. Frate Maynard.
Adu Grenada Sfântã.
- Cum funcþioneazã ? - Nu ºtiu, Mãria Ta.
Consultaþi " Cartea Armelor ".
Cartea Armelor, capitolul doi, versurile de la 9 la 21.
"ªi Sfântul Attila a ridicat grenada în înãlþimi spunând...
O Doamne binecuvânteazã grenada asta...
cu care vom face duºmanii bucãþele...
în numele tãu.
ªi Dumnezeu a zâmbit...
ºi oamenii au aºternut bucatele pe masã, oi, peºti...
scrumbii ºi urangutani ºi fulgi de cereale, lilieci..."
Mai departe, Frate.
"ªi Dumnezeu a vorbit...
Întâi vei scoate cuiul sfânt...
apoi vei numãra pânã la trei...
nici mai mult, nici mai puþin.
Trei este numãrul pânã la care vei numãra...
ºi numãrul pânã la care o sã numeri trebuie sã fie trei.
Pânã la patru nu vei numãra, nici pânã la doi...
exceptând doi dupã care vine trei.
Cinci iese din discuþie total.
O datã ce a fost pronunþatã cifra trei...
aruncã Grenada Sfântã din Antioch...
în direcþia duºmanilor...
care au fost rãi ºi ar trebui sã o mierleascã. " '
- Amin - Amin.
Bun.
Unu, doi, cinci.
- Trei, Sire ! - Trei !
Acolo ! Priviþi !
- Ce scrie ? - Ce limbã e aia ?
- Frate Maynard, eºti interpretul nostru. - E Aramaicã.
Desigur. Joseph din Arimathea.
- Desigur. - Ce spune ?
Se citeºte, " Aici sunt scrise...
ultimele cuvinte ale lui Joseph din Arimathea.
Cel care a fost viteaz ºi cu spirit pur...
va gãsi Sfântul Graal...
în castelul A-a-a-argh."
Ce ?
"Castelul A-a-a-argh."
Ce-i aia ?
Probabil cã a murit în timp ce scria asta.
- Haide ! - Ei bine, asta scrie.
Dacã ar fi murit nu ºi-ar fi bãtut capul sã scrijeleascã " A-a-a- argh."
Asta-i scrijelit în stâncã.
- Poate cã a dictat. - Gura. Mai scrie ºi altceva ?
Nu. Doar...
"A-a-a-argh."
Crezi cã a vrut sã spunã Camargue ?
- Unde-i acela ? - În Franþa, cred.
Nu e un Sfântul A-a-a-argh's în Cornwall ?
- Acela e Ives. - Oh, da.
Nu, nu. A-a-a-argh. Când îþi vine pe gât.
Nu, nu. " O-o-oh " sã spui când eºti surprins ºi alarmat.
- Vrei sã spui un fel de " aaah " ! - Da, e bine.
O, Doamne !
E legendara Fiarã Neagrã din...
Aia e ! Fugiþi !
Nu vã opriþi !
Am scãpat.
Pe când Fiara Neagrã îi fugãrea...
pe Arthur ºi pe cavalerii sãi iar salvarea pãrea imposibilã...
graficianul a suferit un atac de cord fatal.
Pericolul desenat a dispãrut.
Cãutarea Sfântului Graal era într-un punct mort.
Acesta e ! Podul Morþii.
Grozav.
Priveºte ! Acela e bãtrânul din scenã 24.
- Ce cautã aici ? - Este paznicul Podului Morþii.
Pune fiecãrui cãlãtor cinci întrebãri...
- Trei întrebãri. - Trei întrebãri.
- ªi cine rãspunde la cele cinci întrebãri.. - Trei întrebãri.
Trei întrebãri, poate trece în siguranþã.
ªi dacã greºeºti la o întrebare ?
Atunci vei fi aruncat în Grota Pericolului Veºnic.
Nu mã duc.
- Cine va rãspunde la întrebãri ? - Sir Robin.
- Da ? - Viteazule Sir Robin, du-te tu.
Am o idee. De ce nu se duce Lancelot ?
Da, lasã-mã sã mã duc. Am sã mã descurc cu o singurã mânã.
- O sã-l fentez prin nord-est - Nu. Opreºte-te.
- Rãspunde doar la cele cinci întrebãri - Trei întrebãri.
La cele trei întrebãri cât poþi de bine.
Noi te vom privi ºi ne vom ruga.
Înþeleg.
Noroc, Sir Lancelot. Dumnezeu fie cu tine.
Stop !
Cine vrea sã treacã peste Podul Morþii îmi va rãspunde la trei întrebãri...
sau malul celãlalt doar îl va privi.
Pune-mi întrebãrile, podare. Nu mã tem.
Cum te numeºti ?
Mã numesc Sir Lancelot din Camelot.
- Care e misiunea ta ? - Sã caut Sfântul Graal.
- Care e culoarea ta favoritã ? - Albastru.
Bine. Poþi sã treci.
Mulþumesc foarte mult.
E uºor !
Stop !
Cine vrea sã treacã peste Podul Morþii îmi va rãspunde la trei întrebãri...
sau malul celãlalt doar îl va privi.
Pune-mi întrebãrile. Nu mã tem.
- Cum te numeºti ? - Sir Robin din Camelot.
- Care e misiunea ta ? - Sã caut Sfântul Graal.
Care e capitala Asiriei ?
Nu ºtiu !
Stop !
- Cum te numeºti ? - Sir Galahad din Camelot.
- Care e misiunea ta ? - Sã caut Sfântul Graal.
Care e culoarea ta favoritã ?
Albastru. Nu, gal...
Stop ! Care e numele tãu ?
E Arthur, Rege al Britonilor.
- Care e misiunea ta ? - Sã caut Sfântul Graal.
Care e viteza de zbor a unei rândunici ?
Ce vrei sã spui, rândunicã africanã sau europeanã ?
Nu ºtiu.
Cum de ºtii atât de multe despre rândunici ?
Trebuie sã ºtii lucrurile astea când eºti rege.
Lancelot ?
Arthur !
Castelul A-a-a-argh.
Cãutarea noastrã a ajuns la sfârºit.
Slavã Domnului !
Dumnezeule atotputernic, îþi mulþumim...
cã ne-ai ajutat sã ajungem teferi în mare parte, Sfinte...
Doamne !
Salut, englezoi tâmpiþi...
ºi Monsieur Arthur care are creierul unei raþe.
Încã o datã francezii au fost mai deºtepþi ca voi.
Cum îndrãzniþi sã profanaþi locul acesta sfânt cu prezenþa voastrã !
Îþi poruncesc, în numele cavalerilor din Camelot...
sã deschideþi porþile acestui castel sacru...
la care Dumnezeu însuºi ne-a cãlãuzit !
Cum spuneþi voi englezii, eu încã o datã...
îmi suflu nasul spre voi, fii de creatori de modã de draperii.
Credeþi cã ne puteþi pãcãli pe noi...
cu picioarele voastre crãcãnate, alergând aiurea !
Îmi scutur pãrþile intime spre mãtuºile voastre...
adunãturã de mâncãtori de cururi de mãgari electrici !
În numele Domnului...
poruncim accesul în acest castel sacru !
Nici o ºansã, englezoi piºãcioºi.
Îmi storc coºurile pe tine ºi consider cererea voastrã de a deschide poarta, idioatã.
Spãlãtori de cururi ale altor persoane, fãrã minte !
Dacã nu deschideþi poarta asta, o sã luãm castelul cu forþa.
În numele Domnului ºi gloria...
Perfect ! Asta o sã-i potoleascã !
Da ! Cãraþi-vã imediat ºi nu vã mai apropiaþi...
Mergi. Ignorã-i.
Sã nu mai veniþi, bastarzi de milogi !
Dacã credeþi cã asta a fost o porþie tare de înjurãturi...
asta nu a fost nimic...
englezoi tâmpiþi !
- Trebuie sã atacãm ! - Da, Mãria Ta.
Pregãtiþi-vã de atac !
Francezi !
Astãzi sângele multor cavaleri va fi rãzbunat !
În numele Domnului, nu trebuie sã încetãm lupta...
pânã ce ultimul dintre voi nu va fi mort...
ºi Sfântul Graal...
se va întoarce la aleºii Domnului !
La atac !
Da, ei sunt. Sunt sigurã.
Nu-i lãsa sã treacã.
Ei sunt. Da.
Înaintaþi. Hai.
Ãsta. Vino. Bagã-l în dubã.
Pune o pãturã pe ãla.
Vino înapoi. Înapoi. Hai.
Pune-l pe ãla acolo. Asta-i armã albã.
Înapoi. Hai.
Gata, bãiete, suficient. Strânge chestiile astea.
Doamne !